Helsingin vapaaseurakunta

Helsingin vapaaseurakunta on helsinkiläinen vapaaseurakunta. Seurakunnan kokoontumistilat sijaitsevat Annankadulla, Punavuoressa. Seurakunnan johtava pastori on Joona Väisänen.

Helsingin vapaaseurakunta on ollut merkittävä seurakunta vapaakirkollisuuden historiassa Suomessa. Seurakunnalla on keskeinen rooli pääkaupungin seurakuntana ja seurakunnalla on ollut voimakasta lähetystyötä.Urhonen 1991, s. 2–3

Helsingin vapaaseurakunta tuottaa Armollista menoa-ohjelmaa, jota lähetetään Radio Deissä.

 Historia 
 Vapaakirkollisuuden alkuvaiheet 
Vapaakirkollisuus saapui Helsinkiin jo liikkeen alkuvaiheessa. Constanin Boije kutsui englantilaisen Lordi Radstockin pitämään herätyskokouksia Helsinkiin syksyllä 1879. Helsingin seurakunta perustettiin Helsingin ensimmäisen vapaakirkollisen seurakunnan Andreaskyrkanin suomenkielisenä toimintana vuonna 1891.

Aikaisemmin seurakunnan jumalanpalvelukset pidettiin pääasiassa ruotsin kielelle, mutta saarnat tulkittiin suomenkielisille kuulijoille. Varsinainen suomenkielinen toiminta aloitettiin 1891.  Seurakunnan vanhimpia työmuotoja ovat lapsityö ja pyhäkoulu. Sunnuntaikoulun pitäminen aloitettiin jo 1800-luvun loppupuolella. 1940-luvun puolivälissä seurakunta piti pyhäkoulua Annankadun ohella myös Tapanila rukoushuoneella. Helsingin Versoveikkojen partiolippukunnan toiminta aloitettiin seurakunnan yhteydessä vuonna 1932. Vapaakirkollinen nuorisotyö vahvistui Helsingissä 1940- ja 1950-lukujen taitteessa.Urhonen 1991, s. 7–9

 Kehitys itsenäiseksi seurakunnaksi 
Seurakuntaelämä vakiintui 1900-luvun vaihteesa ja Matti Saarinen toimi seurakunnan saarnaajana. Samanna vuonna seurakunnan yhteyteen perustettii CE-yhdistys. Vuonna 1912 William Jokinen ja Eeli Jokinen pitivät herätyskokouksia Helsingissä. Jokisen veljesten työstä syntynyt herätys kasvatti CE-yhdistyksen jäsenmäärään kaksinkertaiseksi. Saarinen palasi seurakunann saarnaajaksi vuonna 1919 ja samoihin aikoihin suomalaiset vapaaseurakuntalaiset aloittivat työn oman toimitilan rakentamiseksi Ratakadun ja Annankadun kulmaan.Urhonen 1991, s. 14–15 Uskonnonvapauslain tultua voimaan 1923 perustettiin uskonnollinen yhdyskunta Suomen Vapaakirkko, jonka perustajaseurakuntana Helsingin vapaaseurakunta toimi.

1920-luvulla seurakunnan toiminta haki suhdettaan CE-yhdistykseen, minkä lisäksi nouseva helluntiaherätys vaikutti seurakunnan toimintaan. Joulukuussa 1933 seurakunnan yhteydestä itsenäistyi Töölön vapaaseurakunnan ryhmä jota seurasi Kaivopuiston vapaaseurakunnan perustaminen vuonna 1935.Urhonen 1991, s. 16–17

 Toiminnan vakiintuminen 
Seurakunnan kehitys kääntyi positiiviseksi Leo Rautasen kaudella vuosina 1935–1955 ja seurakunta lähensi suhteitaan eronneiden vapaaseurakuntien sekä CE-yhdistyksen kanssa. Erityisen merkittävä tapahtuma oli Frank Mangsin vierailu vuonna 1937, jolloin monet Mangsin suurkokouksissa tulleet liittyvät vapaaseurakuntaan. Talvisota vaikeutti seurakunan elämää ja sota-aikana seurakunnan toiminta keskittyi pikkusaleihin ja kellareihin.

Vuonna 1941 seurakunta sai hoitoonsa testamentilla Bethel-lastenkodin Haagassa. Tässä kohdin seurakunnalla oli 317 varsinaista ja 163 kannatusjäsentä. Jatkosodan aikana vapaakirkon venäläinen osasto liitettiin Helsingin seurakuntapiiriin, johon kuuluivat Helsingin vapaaseurakuntien lisäksi Porvoon ja Riihimäen vapaaseurakunnat.Urhonen 1991, s. 18–19

Vuosina 1943–1944 Frank Mangs piti uuden yhteiskristillisen kokoussarjan, joka oli edellistäkin suurempi. Vapaakirkolliset olivat vahvasti tukemassa tilaisuuksia. Helmikuussa 1944 vapaakirkon rakennus vaurioitui pommituksissa.

 Toisen maailmansodan jälkeen 
Keväällä 1945 seurakunnan esimiehen tehtävät luovutettiin seurakunnan saarnaajalle uuden käytännön mukaisesti. Rautasen avuksi palkattiin apulaissaarnaaja. Sodan jälkeistä avautumisen kautta kuvastivat monet ulkomaisten sarnaajien vierailut erityisesti Ruotsista. Mangs ja Erik Larsson vierailivat seurakunnassa vuosittain aina 1970-luvulle saakka.

Seurakunnan maakuntalähetys käynnistyi syksyllä 1946 Uudenmaan ja Etelä-Hämeen kylissä. Maakuntalähetys toimi aina 1980-luvun puoliväliin asti. Rautasen kaudella Töölön vapaaseurakunta palasi vapaaseurakunan yhteyteen ja Bethel-lastenktoi muutettiin vanhainkodiksi.

Syksyllä 1957 seurakunnan johtajaksi tuli Juho Lehto, jonka kausi oli vankkaa ja laajenevaa seurakuntatyötä. 1950-luvulla seurakunta kiinnitti yhä enemmän huomiota lähetystyötä. Vapaakirkon Kongon työ alkoi vuonna 1957 ja 1960-luvulla lähetystilaisuudet ja -vierailut tihenivät. 1960-luvulla vakiintui myös nuorten keskuudessa järjestetyt seurakuntakoulut.

1970-luvulla seurakunnan johtajana toimi Lauri Niemelä, jonka kaudella vahvistui karismaattinen suuntaus, lapsityö ja lähetytö. Seurakunnansssa pidettiin muun muassa herätyspäiviä, joissa puhujavieraina olivat Michael Harry, Erik Larsson ja Denis Clark. Seurakunnan pyhäkoulut ja kerhot levisivät ympäri kaupunkia ja lastenleirejä varten rakennettiin 1978 Santalan Pekanniemeen leirikatos. Samana vuonna aloitti myös seurakunnan lapsityön toimikunta.Urhonen 1991, s. 20–21

1980-luvulla seurakunnan toiminta oli luonteeltaan tasaisempaa ja seurakunnan toiminnassa vahvoja teemoja olivat ihmisenä ja kristittynä kasvaminen, keskinäinen yhteys ja rukous. Sielunhoitotyö seurakunnanssa vahvistui ja Missio Helsingin jälkeen seurakunnan solutyö voimistui.Urhonen 1991, s. 22–23

 Toimitilat 
Seurakunnan ensimmäinen kokoushuone oli Simonkadulla toiminut "kurjien kappeli".Urhonen 1991, s. 12 Suomenkieliset vapaaseurakuntalaiset saivat Ratakadun ja Annankadun kulmasta oman tontin, johon rakennettiin Vapaakirkon silloinen keskustoimisto ja Lähetys Hospiz matkalaisille. Toiminta Annankadulla alkoi vuonna 1925 ja samana vuonna valmistuivat kokoustilat. Annankadun kokoustilat on uudistettu vuosina 1983 ja 2004 ja alttaritauluna toimii Oskar Paatelan al secco -maalaus vuodelta 1928. Rakennuksen on suunnitellu Gösta Julen.

 Seurakunnan johtajat 
 Esimiehet 
 1900–1902: Richard Bonsdorff
 1902–1945: Emil Saraoja
 1955–1959: Otto Horttanainen

 Saarnaajat 
 1888–1899: Antti Mäkinen
 1899–1900: Eskil Renfors
 1900–1902: Richard Bonsdorff
 1902–1906: Matti Saarinen
 1906–1910: Antti Mäkinen
 1907: Juho Emil Seppälä
 1912: Antti Mäkinen
 1913–1916: Väinö Sundelin
 1916–1917: Ragnar Breitholtz
 1919–1926: Matti Saarinen
 1926–1929: Lauri Hokkanen
 1929–1935: Juho Etelämäki
 1935–1955: Leo Rautanen
 1955–1957: Martti Saukkonen
 1957–1968: Juho Lehto
 1968–1974: Lauri Niemelä
 1974–1980: Tapio Henriksson
 1980–1984: Matti Perttu
 1984–1985: vs. Erkki Moisio
 1985–1986: Asko Tynjälä
 1986–1991: Esko Taipale

 Johtajat 
 1991–2002: Tapio Henriksson
 2003–2016: Hannu Hirvonen
 2017–2024: Ari Korolainen
 2024– Joona Väisänen

 Pastorit 
 1946–1950: Väinö Rissanen
 1950–1954: Paavo Kukkonen
 1965–1967: Tapio Henriksson
 1968–1972: Kalevi Riikonen
 1973–1974: Asko Tynjälä
 1975–1976: Juhani Kivelä
 1976–1984: Matti Perttu
 1980–1982: Antti Rytkönen
 1982–1984: Ossi Pitkänen
 1984–1989: Pentti Rantanen
 1986–20XX: Pentti Kuismanen
 1988–1991: Ari Urhonen

 Katso myös 
 Uskonto Helsingissä
 Luettelo Suomen vapaaseurakunnista
 Suomen Vapaakirkko
 Andreaskirkko

 Lähteet 


 Viitteet 

Luokka:Helsingin seurakunnat
Luokka:Suomen vapaaseurakunnat
Luokka:Punavuori