Costa Rican historia

Costa Rican historia ulottuu tuhansia vuosia taakse ja käsittää sekä alkuperäiskansojen kulttuurit että espanjalaisen siirtomaa-ajan ja itsenäisyyden saavuttamisen. 

Varhaisimmat merkit ihmisasutuksesta Costa Rican alueelta ovat peräisin 10000 vuoden takaa. Ensimmäinen Costa Ricassa käynyt eurooppalainen, Kristoffer Kolumbus, saapui maan rannikolle vuonna 1502. Niinä aikoina, kun Kolumbus saapui Costa Rican alueelle, alueella eli neljä vallitsevaa intiaaniheimoa. Näitä olivat karibit, jotka asuivat rannikolla sekä lounaassa asuvat borucat, chibchat ja diquit. 

Costa Ricasta tuli varsinainen Espanjan siirtomaa vuonna 1562. Espanjalaisten kiinnostus siirtomaahan oli kuitenkin melko vähäistä. Espanjalaiset suosivat asuinpaikkoina enimmäkseen Meksikoa ja Perua. 1540 alkaen Costa Rica kuului "Uuteen Espanjaan". 1561 alkaen Juan de Cavallon oli ensimmäinen merkittävä kolonisaation johtaja. 

Vuonna 1808 kahvin viljely levisi Kuubasta Costa Ricaan, ja siitä tuli merkittävin viljelykasvi. 1823 Costa Rica yhtyy Keski-Amerikan Yhdistyneisiin Provinsseihin, joihin kuuluivat myös Nicaragua, Honduras, Guatemala ja El Salvador. Costa Rica itsenäistyi lopullisesti vuonna 1838. Juan Rafael Moran johtamalla Costa Ricalla oli vuosina 1849–1859 merkittävä asema Keski-Amerikan vastarintaliikkeessä yhdysvaltalaista Nicaraguan vallannutta William Walkeria vastaan. Vuonna 1859 Costa Ricassa tapahtui vallankaappaus. Vuosina 1870–1882 Costa Ricassa innoitettiin kansainvälisiä rautateiden rakentamishankkeita. 1917–1919 Costa Ricassa tapahtui vallanvaihtoa. Vuonna 1948 Costa Ricassa oli lyhytaikainen sisällissota. 1950-luvun lopulta 1970-luvun alkuun Costa Rican hallinnossa valtaa pitivät yleensä konservatiiviset suuntaukset, jotka alkoivat menettää valta-asemaansa 1970-luvulla.

 Lähteet 

*