Juri Taritš

Juri Viktorovitš Taritš (oik. Aleksejev, , ; 1885–1967Тарич Юрий Викторович // Большая советская энциклопедия: [в 30 т.] / под ред. А. М. Прохоров – 3-е изд. – М.: Советская энциклопедия, 1969) oli neuvostoliittolainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Taritšia on kuvailtu valkovenäläisen elokuvan perustajaksi. Taritš työskenteli myös teatterin parissa ja oli mukana vallankumouksellisessa toiminnassa.

 Elämä ja ura 
Taritšin syntymäpaikasta on erilaisia mielipiteitä. Se on tiettävästi joko Valko-Venäjän Polatskin kaupunki tai nykyisen Puolan Płockin kaupunki. Vuosina 1903–1905 Taritš opiskeli Moskovan valtionyliopistossa oikeustieteitä. Taritš pidätettiin "vallankumouksellisesta propagandasta", ja hän joutui vuodeksi eristysselliin, minkä jälkeen hänet karkotettiin Siperiaan.

Taritš aloitti uransa teatterinäyttelijänä Länsi-Siperian Tobolskissa. Siellä Taritš, oikealta sukunimeltään Aleksejev, omaksui taiteilijanimensä paikallisen kylän (Tara) nimestä. Vuonna 1917 Taritš muutti Moskovaan, jossa hän jatkoi näyttelemistä teatterissa sekä aloitti elokuvien käsikirjoittamisen. Vuonna 1920 Taritš kutsuttiin Moskovan Kremlin Kursantski-teatteriin ohjaajaksi.Геллер И. кино – 1967-06.pdf&nosw=1 Актёр, писатель, режиссёр // Искусство кино : журнал. – 1967. – Июнь (№ 6). – С. 90. 

Taritšin debyytti elokuvaohjaajana oli vuoden 1925 valkovenäläinen mykkäelokuva "Maroka". Taritš työskenteli vuosia Belarusfilmin kanssa. Taritš ohjasi vuonna 1928 julkaistun ensimmäiseksi tataarilaiseksi elokuvaksi kutsutun Bulat-Batyrin, jonka taustalla on Jemeljan Pugatšovin kapina. Hän ohjasi kaikkiaan noin 17 fiktioelokuvaa.

Historijoitsija Avdejev kuvailee Taritšia muun muassa seuravasti: "Taritš on traaginen hahmo valko-venäläisessä elokuvahistoriassa. Hän ei ikinä saanut osaamisensa vastaavaa työtä. Sodan jälkeisenä aikana hän siirtyi pois pitkistä elokuvista ja teki viimeisensä Mongoliassa. Häntä pidetäänkin [valkovenäläisen elokuvan lisäksi] mongolialaisen elokuvan perustajana. Elämänsä lopulla hän palasi Belarusfilmille, mutta joutui tekemään populaarielokuvia".

Taritš kuoli Moskovassa 21. helmikuuta vuonna 1967.

 Huomionosoituksia 
 "Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan kunnioitettu taiteilija" (Заслуженный деятель искусств РСФСР, 1935)
 "Valko-Venäjän sosialistisen neuvostotasavallan kunnioitettu taiteilija" (Заслуженный деятель искусств Белорусской ССР) 
 "Työn punalipun ritarikunta (Mongolia)" (1945) 
 "Neuvostoliiton kunniamerkki" (Орден «Знак Почёта», 1950) 

Lähteet

Aiheesta muualla
 Yuri Tarich IMDb]

Luokka:Vuonna 1885 syntyneet
Luokka:Neuvostoliittolaiset elokuvaohjaajat
Luokka:Neuvostoliittolaiset elokuvakäsikirjoittajat
Luokka:Neuvostoliittolaiset teatteriohjaajat
Luokka:Vuonna 1967 kuolleet