Petrus Plancius

Petrus Plancius (; 1552 Dranouter, Länsi-Flanderi – 15. toukokuuta 1622 Amsterdam, Yhdistyneet provinssit) oli alankomaalainen kartografi, tähtitieteilijä ja kalvinistinen teologi. Plancius oli Alankomaiden ensimmäisten Aasiaan suuntautuneiden retkien tärkeimmistä taustavoimista. Hän myös nimesi löytämiään eteläisen pallonpuoliskon tähdistöjä.

Elämä ja ura
Saksassa ja Englannissa suoritettujen teologisten opintojen jälkeen Plancius saarnasi Flanderissa ja Brabantissa 1576, Mechelenin lähellä 1577, Leuvenissa ja tuli saarnamieheksi Brysseliin 1578. Kun Parman herttua Alessandro Farnese, Espanjan kuningas Filip II:n Alankomaiden kenraalikuvernööri, valtasi kaupungin vuonna 1585, Plancius pakeni Hollantiin ja ryhtyi samana vuonna Alankomaiden reformoidun kirkon pastoriksi Amsterdamissa, jossa hän teki itsensä tunnetuksi puolustamalla intohimoisesti reformoituja oppeja luterilaisia ja arminolaisia vastaan.

Planciuksen osallistuminen Alankomaiden 1500-luvun lopun merellisen laajentumisen valmisteluun oli merkittävää. Hän oli hyvin perehtynyt maantieteeseen ja ylsi merkittäviin saavutuksiin myös kartanpiirtämisessä. Vuonna 1590 Plancius teki viisi karttaa alankomaalaista Raamatun painosta varten. Kaksi vuotta myöhemmin hän laati tunnetun maailmankartan: Nova et exacta terrarum orbis tabula geographica ac hydrographica.

Hollantilaiset merenkulkijat ja kauppiaat noudattivat huomattavasti hänen neuvojaan luodessaan uusia reittejä Kiinaan, ja Planciuksen kerrotaan piirtäneen ensimmäisten Intiaan suuntautuneiden matkojen merikartat. Hän innoitti tuotoksillaan Willem Barentsin ja Henry Hudsonin retkikunnat Koillis- ja Luoteisväylän tutkimiseksi. Vuonna 1602 Plancius nimitettiin Hollannin Itä-Intian kauppakomppanian kartografiksi.

Plancius työskenteli eteläisen tähtitaivaan kartoittamisen parissa. Hän opetti merenkulkijoille, erityisesti Pieter Dircksz Keyserille, mutta myös muille merimiehille, miten tähtien sijainnit mitattiin astrolabilla, ja opasti heitä kartoittamaan eteläistä taivasta. Vuosina 1595–1597 hän luetteloi merenkulkijoiden avulla 135 aiemmin kartoittamatonta tähteä eteläiseltä taivaalta. Jotta merenkulkijat löytäisivät uudet tähdet, hän nimesi 12 uutta tähdistöä. Vuonna 1603 tähdistöt sisällytettiin Johannes Bayerin Uranometriaan.

Lähteet

Aiheesta muualla

Luokka:Alankomaalaiset teologit
Luokka:Alankomaalaiset tähtitieteilijät
Luokka:Alankomaalaiset maantieteilijät
Luokka:Vuonna 1552 syntyneet
Luokka:Vuonna 1622 kuolleet