Yrjö Tornivuori

Yrjö Vilhelm Tornivuori (17. joulukuuta 1895 – 30. lokakuuta 1967) oli suomalainen jalkapalloilija 1920-luvulla ja toimi myöhemmin Suomen Palloliiton (SPL) johtotehtävissä 1930-luvulta aina 1950-luvun puoliväliin. Koulutukseltaan hän oli lakimies.

Aktiivi urheilija ja järjestötoimija
Tornivuori oli perustamassa Helsingin Palloseuraa (HPS) vuonna 1917. Hän oli seuran ensimmäinen puheenjohtaja sen perustamisvuonna 1917 ja uudelleen vuosina 1945–1947. Hän pelasi seuran jalka- ja jääpallojoukkueen riveissä laitahyökkääjänä kausina 1917–1927 saavuttaen jalkapallossa neljä Suomen mestaruutta sekä Suomen jalkapallomaajoukkueessa vuosina 1921–1922 neljässä maaottelussa. Jääpallossa hän saavutti yhden hopeamitalin. Lisäksi hän oli SPL:n liittohallituksen jäsen 1930-luvun lopulta lähtien, SPL:n valitsemisvaliokunnan jäsen lähes 20 vuotta. Hän toimi 1930-luvulta lähtien hyvin usein jalkapallomaajoukkueen joukkueenjohtajana.

Hänelle myönnettiin Suomen urheilun kultainen ansioristi vuonna 1958.

Siviiliura
Yrjö Tornivuori oli koulutukseltaan lakimies ja toimi valmistumisensa jälkeen tullihallituksen ja maanmittaushallituksen palveluksensa. Näiden jälkeen hän toimi Teknillisen korkeakoulun taloudenhoitajana aina eläköitymiseensä asti.

Hän hoiti myös urheilijoiden lainopillisia asioita. Tunnetuimpia hänen palveluksiaan käyttäneitä urheilijoita olivat Paavo Nurmi ja jalkapalloammattilaiseksi lähtenyt Aulis Rytkönen.

Yrjö Tornivuoren vanhempi veli Tuure (1896–1940) oli myös jalkapalloilija voittaen vuonna 1911 Suomen mestaruuden HJK:n riveissä ja toimien uransa jälkeen Palloliiton järjestötehtävissä.

 Saavutukset 

 Jalkapallo 
 Viisi Suomen mestaruutta vuosina 1921, 1922, 1926 ja 1927
 Kaksi SM-hopeaa 1920 ja 1924
 4 A-maaottelua 1921–1922

 Jääpallo 
 SM-hopeaa 1920

 Lähteet 

Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat
Luokka:Suomalaiset jalkapallovaikuttajat
Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit
Luokka:Suomalaiset juristit
Luokka:Vuonna 1895 syntyneet
Luokka:Vuonna 1967 kuolleet