Lavea väljä etuvokaali

Lavea väljä etuvokaali on vokaaliäänne, joka sijoittuu ääntämykseltään noin suomen kielen vokaalien ä  ja a  väliin. Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa lavean väljän etuvokaalin symboli on , ja se sijoittuu neliskanttisen vokaalikartan alavasempaan kulmaan, ollen teoreettisesti kaikista alin etuvokaali. Käytännössä -symbolia käytetään usein samankaltaisten äänteiden, kuten lavean väljän keskivokaalin  tai lähes-väljän keskivokaalin , merkintään; näin käy etenkin kielissä, jossa esiintyy vain yksi väljä vokaali.

 Ääntäminen 

Vokaalia  määrittävät seuraavat foneettiset piirteet:
 Vokaali on etinen, koska kielen massa suuontelossa on suhteellisen edessä.
 Vokaali on väljä, koska kielen korkein kohta on matalalla.
 Vokaali on lavea, koska huulten asento on soikea, ei pyöreä.

Vokaalin tarkka foneettinen määrittely on joskus osoittautunut hankalaksi. Kansainvälisen foneettisen aakkoston vokaalikaaviolla on kapeneva neliskanttinen muoto, joka sijoittaa -vokaalin yhtä matalalle kuin -vokaalin, mutta lähes yhtä etiseen sijaintiin kuin - ja  Mittaukset sekä kielen sijainnista puheessa taikka eri vokaalien taajuuksista eivät välttämättä puolla tätä asettelua, vaan vokaaliavaruus olisi kolmiomaisempi, jossa  edustaisi yksin kaikista väljintä tilaa, ollen niin väljä, että sen etisyys tai takaisuus ei ole enää mielekäs käsite. Tällaisessa kolmiomaisessa vokaaliavaruudessa nyt eri tasolla olevat - ja -vokaalit olisivat sittenkin yhtä väljiä, niin kuin suomen kielen fonologia ne asettaa.

 Esiintyminen eri kielissä 

Lavea väljä etuvokaali  esiintyy esimerkiksi seuraavissa kielissä (ainakin joissain murteissa):
 ruotsissa, jossa se esiintyy lyhyenä vokaalina pitkän :n vastakappaleena esimerkiksi sanoissa matt  ja bank 
 ranskassa, jossa joissain murteissa säilyy ero :n (⟨a⟩-kirjain) ja :n (⟨â⟩-kirjain) välillä: patte , pâte 
 joissain englannissa murteissa: Australiassa -foneemi (kuten sanassa hat) lausutaan :na, kun taas pitkä -foneemi (kuten sanassa bath) lausutaan Uudessa-Seelannissa pitkänä :na
 arabian eri murteiden välillä on paljon variaatiota vokaalien ääntämisessä, mutta standardiarabiassa esiintyy  sekä lyhyenä että pitkänä vokaalina
 mandariinikiinassa, jossa sillä on hieman keskisempi allofoni esimerkiksi sanassa 巴 bā 
 venäjässä sitä merkitään painollisissa tavuissa ⟨а⟩- ja ⟨я⟩-kirjaimilla esimerkiksi sanoissa атом , Москва , яблоко . Keskisempi allofoni  esiintyy runsaasti ⟨а⟩- ja ⟨о⟩-kirjainten merkitsemänä painottomissa tavuissa.

 Lähteet 

Luokka:Vokaalit