SSRI-lääkkeiden jälkeinen seksuaalitoimintojen häiriö

SSRI-lääkkeiden jälkeinen seksuaalitoimintojen häiriö () on huonosti tunnettu oireyhtymä, jossa selektiivisten serotoniinin takaisinoton estäjiin (SSRI) sekä serotoniinin ja noradrenaliinin takaisinoton estäjiin (SNRI) kuuluvien masennuslääkkeiden käyttöön liittyvät haittavaikutukset jatkuvat pitkäkestoisesti lääkkeen käytön lopettamisen jälkeen. Mekanismia serotonergisten masennuslääkkeiden käyttöön liittyvien seksuaalisten toimintahäiriöiden taustalla, oireiden mahdollista kestoa tai parannuskeinoa oireyhtymälle ei tunneta. Myös perinteisten, oireita lievittävien hoitojen, kuten potenssilääkkeiden käytön tehokkuuden on todettu olevan vähäinen oirekuvan hoidossa. Oireyhtymän esiintyvyys on toistaiseksi tuntematon. Tilan epäillään olevan alidiagnosoitu ja vuonna 2006 julkaistu tutkimus arvioi pitkäaikaisten haittojen koskevan jopa 5–15 % lääkkeiden käyttäjistä.

 Tausta 
SSRI-lääkkeitä käytetään yleisesti muun muassa masennuksen, yleistyneen ahdistuneisuushäiriön ja pakko-oireisen häiriön hoidossa. Toisinaan niitä käytetään myös muihin kuin mielenterveyteen liittyviin oireisiin, kuten esimerkiksi krooniseen kipuun tai ennenaikaiseen siemensyöksyyn. Tilapäiset seksuaalitoimintoihin liittyvät haittavaikutukset, kuten impotenssi, ovat hoidon yhteydessä tavallisia. Toisaalta seksuaalitoimintojen häiriöt ovat muutenkin yleisiä ja voivat esiintyä myös mielenterveyshäiriöiden itsensä yhteydessä, mikä voi vaikeuttaa oireiden todellisen aiheuttajan selvittämistä. Vuonna 2019 Euroopan lääketurvakomitean toteuttamassa arviossa todettiin, että vaikka useimmiten haittavaikutukset loppuvat lääkkeen käytön päätyttyä, on tullut ilmi tapauksia, joissa oireet ovat jatkuneet tämän jälkeenkin. Tällä hetkellä ei kuitenkaan tiedetä, kauanko oireet kestävät tai onko kyseessä pysyvä häiriö.

 Oireet 
Tyypillisiä oireita ovat sukuelinten tai nännien tuntoaistin heikentyminen sekä haluttomuus, erektiohäiriö tai emättimen kostumisen vaikeus, orgasmin saavuttamisen vaikeudet, ennenaikainen siemensyöksy tai mielihyvän puute. Osalla potilaista oirekuvaan voi kuulua myös tunne-elämän latistuminen tai ”turtuminen” tai erilaiset kognitiiviset tai neurologiset oireet. Oireet voivat alkaa joko lääkkeen käytön aikana, toisinaan jopa yksittäisen annoksen laukaisemana tai joissain tapauksissa vasta käytön lopettamisen jälkeen.

 Aiheuttajat 
Oireyhtymän syytä ei tällä hetkellä tiedetä eikä sille mahdollisesti altistavia riskitekijöitäkään tunneta. Aiheesta tehdään kuitenkin tutkimusta ja siitä on jo esitetty useita teorioita. Näitä ovat esimerkiksi dopamiinin ja serotoniinin väliset vuorovaikutukset, geeniekspression muutokset epigeneettisten mekanismien kautta sekä erilaisten reseptorien kuten 5-HT:n aktiivisuuksien väheneminen. Vuonna 2022 oireyhtymää tutkineen professori David Healyn ylläpitämän RxISK-sivuston mukaan yhteensä 36 suomalaispotilaan joukolla oli todettu hermovaurioita. Isossa-Britanniassa aloitettiin tästä syystä tutkimus, jossa pyritään selvittämään, voidaanko niitä havaita myös paikallispotilailla. Vaikka vaurioita todettaisiinkin, varsinainen syy löydöksille olisi kuitenkin edelleen tuntematon.

 Lähteet 

Luokka:Sukupuolielinten sairaudet