Elena Montenegrolainen

Elena Petrović Njegoš (serb. Јелена Петровић Његош); (8. tammikuuta 1873 Cetinje, Montenegron ruhtinaskunta – 28. marraskuuta 1952 Montpellier, Ranska) oli Montenegron prinsessa, josta tuli Italian kuningatar.

 Suku ja koulutus 
Elena oli kuudenneksi vanhin Montenegron kuningas Nikola I Petrović Njegošin ja kuningatar Milena Vukotićin (1847–1923) kahdestatoista lapsesta. Lapsuudenkodissa puhuttiin paljon politiikasta ja runoudesta. Elena oppi jo nuorena puhumaan sujuvaa ranskaa. Hänet lähetettiin 12-vuotiaana Pietariin Smolnan instituuttiin, jossa neljä muutakin sisarta Zorka, Milica, Anastasia ja Marija opiskelivat. Montenegron ja Venäjän kuningashuoneet olivat läheisiä ja keisari Aleksanteri II oli Elenan kummisetä. Elena kirjoitti runoja, maalasi akvarelleja ja harrasti metsästystä ja kalastusta.

 Perhe- ja yksityiselämä 
Äitiensä tekemien järjestelyjen ansiosta Elena ja Napolin prinssi Viktor Emanuel kohtasivat ensin huhtikuussa 1895. Kansainvälisessä taidenäyttelyssä Venetsiassa Elena esiteltiin Italian kuninkaalle ja kuningattarelle ja oopperassa hänet esiteltiin prinssille. Toisen kerran he kohtasivat Pietarissa keisari Nikolai II:n kruunajaisissa toukokuussa 1896. He kihlautuivat prinssin vieraillessa Cetinjessä 18. elokuuta 1896.

Elena avioitui Viktor Emanuelin kanssa 21. lokakuuta 1896 Barissa. Hän kääntyi roomalaiskatolilaiseksi ennen vihkimistä Pyhän Nikolan basilikassa. Ortodoksisesta uskonnosta luopuminen aiheutti sen, että Elenan asiasta järkyttynyt äiti ei osallistunut tilaisuuteen.

Heille syntyi viisi lasta:

 Savoijin prinsessa Yolanda Margherita Milena Elisabetta Romana Maria (1901–1986), avioitui Bergolon kreivi Giorgio Carlo Calvinin (1888–1978) kanssa, heillä oli viisi lasta
 Savoijin prinsessa Mafalda Maria Elisabetta Anna Romana (1902–1944), avioitui Hessenin prinssi Philipin (1896–1980) kanssa, heillä oli neljä lasta
 Savoijin prinssi Umberto Nicola Tommaso Giovanni Maria, Piemonten prinssi, myöhemmin Umberto II, Italian kuningas (1904–1983), avioitui Belgian prinsessa Marie Josén (1906–2001) kanssa, heillä oli neljä lasta
 Savoijin prinsessa Giovanna Elisabetta Antonia Romana Maria (1907–2000), avioitui Bulgarian tsaari Boris III:n (1894–1943) kanssa; heillä oli kaksi lasta, joista Simeon II oli kruununperillinen.
 Savoijin prinsessa Maria Francesca Anna Romana (1914–2001), avioitui Bourbon-Parman prinssi Luigin (1899–1967) kanssa, heillä oli neljä lasta
Elenaa kiinnosti runouden lisäksi myös kaikenlainen uusi tekniikka. Lisäksi hän harrasti valokuvausta ja seurasi elokuvia. 

 Kuningatar 
Viktor Emanuel nousi kuninkaaksi vuonna 1900 isänsä salamurhan jälkeen. Elena keskittyi lastensa kasvatukseen ja hyväntekeväisyystyöhön, vaikkei nauttinutkaan hovin virallisesta elämästä. Esimerkiksi Messinan maanjäristyksen jälkeen vuonna 1908 Elena vieraili tapahtumapaikalla sekä järjesti evakointilaivoja ja varainkeräyksen uhrien hyväksi. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän järjesti Quirinalen palatsiin sotilassairaalan. Sodan aikana Elena myös luki venäjän-, serbian- ja kreikankielisiä uutisia miehelleen, jotta kuningas pysyisi perillä ajankohtaisista asioista. Tunnustuksena suuresta uskostaan ​​ja ​​hyväntekeväisyystoiminnastaan paavi Pius XI myönsi hänelle tuolloin korkeimman naiselle annettavan kunnianosoituksen, katolisen kirkon Kultaisen ruusun kahdesti, vuosina 1930 ja 1937.

Elena oli opiskellut jonkin verran lääketiedettä ja kampanjoi kuningattarena lääkärien koulutustason parantamisen ja tehokkaampien hoitomuotojen käyttöönoton puolesta. Kun Italia valloitti Etiopian ja Albanian, Elenalle myönnettiin Etiopian keisarinnan ja Albanian kuningattaren arvonimet.

Kun Italiassa säädettiin juutalaisia syrjiviä rotulakeja, Elena ei ottanut asiaan kantaa julkisesti suuntaan tai toiseen. Romaneja ja sinteja hän sen sijaan puolusti aktiivisemmin. Benito Mussoliniin Elena suhtautui asiallisesti, mutta etäisesti: vaikka hän esiintyikin hallitsijan puolisona erilaisissa virallisissa tapahtumissa, hän ei juurikaan kokenut myötätuntoa Mussolinia tai fasismia kohtaan. Mussolini sen sijaan pyki hyväksikäyttämään kuningattaren kansansuosiota erityisesti perhepoliittisissa asioissa, mihin Elenalla oli hallitsijan puolisona vähäiset valtuudet puuttua.

Mussolinin pidätys vuonna 1943 aiheutti erimielisyyden Viktor Emanuelin ja Elenan välillä: Elenan mukaan ei ollut soveliasta, että Mussolini pidätettiin kuningasperheen yksityisasunnolla, koska kyseessä oli yksityinen tila, mikä puolestaan oli ristiriidassa montenegrolaisen vieraanvaraisuuskäsityksen kanssa. 

 Viimeiset vuodet 
Viktor Emanuel luopui vallasta vuonna 1946. Tämän jälkeen he muuttivat ensin Egyptiin, jossa Viktor Emanuel kuoli vuonna 1947. Sairastuttuaan vaikeaan syöpään Elena muutti Ranskaan saamaan hoitoa vuonna 1950. Ranskassa Elena sai myös lempinimen "Suklaakuningatar", koska hänellä oli tapana jakaa makeisia lapsille. Hän kuoli 79-vuotiaana syöpäleikkaukseen 28. marraskuuta 1952. 

 Perintö 
Elenan jäännökset kotiutettiin 65 vuotta hänen kuolemansa jälkeen 15. joulukuuta 2017 Montpellier'stä Vicoforten pyhäkköön Torinon lähellä. Viktor Emmanuel III:n jäännökset siirrettiin kaksi päivää myöhemmin Aleksandriasta ja haudattiin hänen viereensä.

Vuonna 2001 Montpellier'n piispa aloitti kuningatar Elenan autuaaksijulistamisen prosessin tämän kuoleman 50-vuotisjuhlien yhteydessä. Toistaiseksi hänelle on myönnetty arvonimi Jumalan palvelija.

 Kunnianosoituksia 

 55x55px Ruhtinas Danilo I:n ritarikunnan suurristi (Montenegro)
 55x55px Pyhien Mauritiuksen ja Lasaruksen ritarikunnan suurristi (Italia)
 55x55px Kultaisen kannuksen ritarikunnan ritari (Vatikaani)
 55x55px Tähtiristin ritarikunnan daami (Itävalta-Unkari)
 55x55px Elisabetin ritarikunnan suurristi (Itävalta-Unkari, 1909)
 55x55px Theresen ritarikunnan 1. luokka (Baijeri)
 55x55px Siviiliansion ritarikunnan suurristi (Bulgaria)
 55x55px Arvokkaan kruunun ritarikunnan suurristi (Japani, 1909)
 55x55px Kuningatar Maria Luisan ritarikunnan daami (Espanja)

Lähde:

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Italian kuninkaalliset
Luokka:Montenegrolaiset henkilöt
Luokka:Vuonna 1873 syntyneet
Luokka:Vuonna 1952 kuolleet