Burundin kuningaskunta

Burundin kuningaskunta (holl. Koninkrijk Boeroendi, ransk. Royaume du Burundi, saks. Königreich Burundi, myös Urundin kuningaskunta) oli vuosina 1680–1966 olemassa ollut bantujen johtama valtio nykyisen Burundin tasavallan alueella. Monarkia oli olemassa 1800- ja 1900-luvuilla, vaikka se oli Saksan (vuosina 1890–1916) ja Belgian (vuosina 1916–1962) siirtomaana. Tämän jälkeen se oli muutaman vuoden ajan itsenäinen valtio.

 Historia 
Maasta tuli osa Saksan keisarikunnan siirtomaata Saksan Itä-Afrikkaa vuonna 1890, joskin se ei merkittävästi hallinnut kuningaskuntaa. 

Ensimmäisen maailmansodan aikana naapurissa sijainneen Belgian Kongon sotajoukot valloittivat seudun, joka sodan jälkeen jäi yhdessä Ruandan kanssa Belgian hallintaan Ruanda-Urundi-nimisenä Kansainliiton mandaattialueena. Uusi emämaa kuitenkin säilytti suuren osan kuningaskunnan perustuslaista ennallaan. Toisen maailmansodan jälkeen Ruanda-Urundi muutettiin Belgian hallitsemaksi YK:n huoltohallintoalueeksi.

Vuonna 1962 maa itsenäistyi Belgiasta, jolloin se muutettiin perustuslailliseksi monarkiaksi, jonka jälkeen parlamentti sai enemmän valtaa kuin mwemi (kuningas).

Maan enemmistökansa hutujen ja vähemmistössä olleen tutsien välit kiristyivät vuosien 1963 ja 1965 välillä ja väkivalta lisääntyi. Tämä kulminoitui epäonnistuneeseen vallankaappaukseen Mwambutsa IV:n monarkiaa vastaan vuonna 1965. Hänen poikansa Ntare V nousi valtaistuimelle toisen vallankaappausyrityksen jälkeen kesällä 1966, mutta saman vuoden marraskuussa hänet syöstiin vallasta pääministeri Michel Micomberon johtamassa vallankumouksessa, jonka jälkeen tämä lakkautti monarkian.

 Lähteet 

Luokka:Afrikan entiset monarkiat
Luokka:Burundin historia