Islamilainen terrorismi

Islamilainen terrorismi tarkoittaa terroritekoja, joita niiden tekijät perustelevat islaminuskolla. Muslimiterroristeja kutsutaan tiedotusvälineissä usein "islamisteiksi" tai "ääri-islamisteiksi". Šaria ei tunne eikä hyväksy terrorismia (irhāb), minkä takia islamilaiset terroristit perustelevat toimiaan šariaan kuuluvana jihadina. Tulkinnan hyväksyvät myös monet uskonoppineet. Terrori-iskuilla on useissa muslimimaissa laaja kannatus tavallisen muslimiväestön keskuudessa. Niitä kannatti vuonna 2013 Egyptissä 57 %, Afganistanissa 56 %, Palestiinassa 55 % ja Bangladeshissä 46 %. Ranskalaisen ajatuspajan mukaan vuosina 1979–2021 tapahtui 48 000 islamilaista terrori-iskua, joissa kuoli yli 200 000 ihmistä.    

 Sota islaminuskossa 
Terrorismia ei tunneta islamilaisessa oikeusperinteessä. Arabiankielinen terrorismia tarkoittava sana (irhāb) on peräisin  Koraanin sotasaaliiden suurasta (8:60), missä se tarkoittaa kauhun herättämistä vihollisessa. Tämä käsite ei  koskaan saanut šariassa virallista asemaa.Hegghammer 2013, s. 545-547 Klassiset muslimijuristit tunsivat kolme perustelua sodalle (jus ad bellum). Ne olivat 1) jihad eli pyhä sota ei-muslimeja vastaan, 2) baghy eli muslimien kapina hallitsijaansa vastaan Mohd Farid 2006 sekä ḥirāba (ryöstely, maantierosvous; Koraani 5:33).  

 Jihad 

Jihad eli "pyhä sota" on laillista, mutta sen aloittamiseen vaaditaan šarian mukaan kalifin määräys tai casus belli, kuten ulkopuolinen hyökkäys.  

 Hirāba 
Ainoastaan hirāba, joka ymmärretään pienen joukon tekemäksi rosvoiluksi ja väkivallaksi, on šariassa katsottu ehdottoman tuomittavaksi, ja siitä on säädetty ankaria rangaistuksia. 

 Baghy 
Tarpeeksi suurta määrää kapinallisia, joilla oli oikeutettu syy, ei saanut rangaista, mutta heidät sai pysäyttää. Joidenkin oikeusoppineiden mielestä oikeutettu kapina ei täyttänyt baghyn tuntomerkkejä. Imaami Ibn Taymiyyah  (1263–1328) toteaa, että kapinoitsijoita on ensin varoitettava, ja vasta sen jälkeen on lupa käyttää väkivaltaa heitä vastaan. Baghyn laillinen pohja on seuraavissa Koraanin (49:9) sanoissa:Ja jos kaksi uskovaisten ryhmää joutuu riitaan, tehkää sovinto heidän välilleen. Mutta jos toinen niistä menettelee väärin toista kohtaan, taistelkaa väärintekijää vastaan siksi, kunnes hän jälleen mukautuu Jumalan käskyyn; jos hän taipuu tähän, tehkää heidän välillään oikeudenmukainen sovinto ja toimikaa tasapuolisesti. Totisesti, Jumala rakastaa niitä, jotka noudattavat oikeutta.Koraani 1942, 49:9

 Islamilainen terrori nykyisin 
pienoiskuva|Monien jihadistien käyttämä musta lippu sisältää valkoisella tekstillä kirjatun islamilaisen uskontunnustuksen (shahada)
Egyptin muslimiveljeskunta teki pommi-iskuja jo 1940-luvulla, mutta islamilainen terrorismi sai suuret mittasuhteet vasta 1970-luvun lopulla, jolloin militantit järjestöt, kuten Palestiinan vapautusjärjestö PLO ja saksalainen ei-islamilainen ja äärivasemmistolainen Punainen armeijakunta kehittivät modernin terrorin perusmenetelmät kuten pommi-iskut, panttivankien ottamisen, kaappaukset ja salamurhat. Islamilaisen terrorismin yleisyys ja tekojen julmuus lisääntyivät  2000-luvulle tultaessa, jolloin jo suurin osa uhreja vaativista hyökkäyksistä maailmanlaajuisesti oli muslimiterroristien tekemiä.

Islamilaisen terrorismin moderni historia alkoi Syyriassa ja Egyptissä 1970-luvulla, missä hyökättiin hallitusta vastaan. Iskuihin kuului Egyptin presidentin Anwar Sadatin salamurha vuonna 1981. 1980-luvulla shiialainen Hizbollah teki näyttäviä itsemurhaiskuja ja otti panttivankeja ​​Libanonissa ja muualla. 1990-luvulla terroristitaktiikoita käytettiin laajalti, erityisesti Algeriassa, Egyptissä, Israelissa (Hamas), Filippiineillä, Kashmirissa ja Pakistanissa.  

1990-luvulla sunnalainen terrorismi muuttui maailmanlaajuiseksi ensin hyökkäyksillä Ranskaa vastaan Algeriassa, sitten al-Qaidan operaatioilla Yhdysvaltoja vastaan. Ne huipentuivat 11. syyskuuta 2001 tehtyyn hyökkäykseen USA:ssa. 2000-luvulla al-Qaida ja siihen liittyvät ryhmät käynnistivät itsemurhaiskuja eri puolilla maailmaa, erityisesti Balissa, Istanbulissa, Riadissa, Madridissa, Lontoossa, Ammanissa, Sharm el-Sheikhissä ja Islamabadissa sekä vuoden 2003 jälkeen Irakissa.

Amerikkalaisen toimittajan Daniel Pearlin sieppaus ja murha Pakistanissa aloitti panttivankien kaappaamisen vuodesta 2002 lähtien erityisesti Irakissa. Tšetšeenimilitantit ottivat panttivankeja Moskovan teatterissa vuonna 2002 ja Beslanin koulussa Pohjois-Ossetiassa vuonna 2004. Islamistit eivät ole käyttäneet kemiallisia, biologisia tai ydinaseita, mutta al-Qaida on ilmoittanut aikomuksestaan käyttää ja  kehittää myös tällaisia ​​aseita. Vuonna 2003 saudi-arabialainen uskonoppinut Nasir al-Fahd julkaisi fatwan, joka hyväksyi niiden käytön länsimaisia ​​siviilejä vastaan.

 Muslimien suhtautuminen terroriin 
pienoiskuva|Toimittaja Hamid Mir (vas.) haastattelee jihadisti Osama bin Ladenia (1997-1998)

 Terrorin perustelut 
Islamistimilitantit yleensä kieltävät olevansa  "terroristeja". He pitävät itseään mujahidineina, jotka harjoittavat islamilaisen lain mukaista jihadia uskottomia vastaan. He katsovat, että  uskottomien uhka ja kalifin puuttuminen oikeuttavat yksilöllisen  jihadismin. Silloin kun vihollinen on muslimi, turvaudutaan ekskommunikaatioon (takfīr) eli julistetaan tietyt muslimit uskottomiksi. Esimerkiksi sunnit ja shiiat voivat tehdä näin toisilleen. Näin saadaan oikeutus väkivallan käyttöön. Katsotaan myös, että siviilit eivät ole ulkopuolisia, koska he äänestävät, maksavat veroja, työskentelevät hallitukselle tai heidät voidaan kutsua palvelemaan armeijaa. Katsotaan, että itsemurhaiskut eivät ole islamin kieltämiä itsemurhia, vaan marttyyrikuoleman tavoittelua. Teot ovat oikeasuhtaisia vastauksia muslimien kohtaamaan sortoon.

Jotkut aktivistit ovat silti omaksuneet myös terroristi-identiteetin. Palestiinalainen 'Abdallah 'Azzam (k. 1989) kirjoitti: "Jos jihadin valmistelu on terrorismia, sitten me olemme terroristeja." Koraanin jakeisiin 8:60 vedoten saudilainen uskonoppinut Hamud al-Shu'aybi (k. 2002) katsoi terrorismin olevan velvollisuus jihadissa. Syyrialainen  Abu Mus'ab al-Suri piti "yksittäisen terroristin jihadia" tärkeänä strategisena keinona nykypäivän mujahidineille. "Irhābī" ja "terroristi" ovat yleisiä lempinimiä radikaalien islamististen keskustelupalstoilla Internetissä.

Bosnian sodan aikana egyptiläinen uskonoppinut Muhammad Metwalli al-Sha'rawi julisti, että muslimien on lupa orjuuttaa sotavankinsa ja raiskata vangitut naiset.

 Terrorismin vastustaminen 
pienoiskuva|Ensimmäinen islamilainen terrori-isku Suomessa tapahtui Turun kauppatorilla 26. elokuuta 2017.
2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen lopulla alkoi muslimien keskuudessa terrorismin julkinen arvostelu. Se johtui osittain suurista uhrimääristä muslimien omassa piirissä. Islamilaiset tutkijat alkoivat ehdottaa  terrorismin kieltävää lainsäädäntöä. Kyselyt osoittivat, että suurin osa muslimeista tuomitsi al-Qaidan taktiikan terrorismiksi. Paljon harvemmat muslimit ovat kuitenkin tuominneet juutalaisia siviilejä vastaan tehdyt terrori-iskut  Palestiinan ja Israelin konfliktissa.

 Tavallisten muslimien asenteet 
Huomattava osa maailman muslimeista hyväksyy terroristiset itsemurhaiskut siviilejä vastaan, jos  tarkoituksena on puolustaa islamia. Terroriteot hyväksyttiin vuonna 2013 yleisimmin Egyptissä (57 %), Afganistanissa (56 %), Palestiinassa (55 %) ja Bangladeshissä (46 %). Missään tutkitussa muslimimaassa niitä ei kokonaan tuomittu.Pew Research Center, 2013, Complete Report PDF s. 216 Lähimpänä sitä oltiin Kazakstanissa, missä 93 % muslimeista katsoi, ettei terrorismi ollut koskaan oikeutettua. Palestiinan muslimeista vain 34 % tuomitsi ehdottomasti terrorin käytön.

 Terroritekojen ymmärtäminen länsimaissa 
Kaikenlainen terrorismi on länsimaissa yleisesti tuomittu. Esimerkiksi Filosofi Sam Harris pitää terrorin kannatuslukuja muslimien keskuudessa "kammottavina".Harris 2007, 115 Joissakin puheenvuoroissa terroritekoja on kuitenkin myös ymmärretty, kun ne on asetettu laajempaan yhteyteen. 

Filosofi Jean Baudrillard (1929–2007) katsoi, että terrorismi on välttämätön seuraus amerikkalaisesta hegemoniasta: "He sen tekivät, mutta me olemme sitä halunneet."Harris 2007, s. 126–127 Kielitieteilijä Noam Chomsky (1928–) on väittänyt, että "Yhdysvallat itse on johtava terroristivaltio."  Arabisti Jaakko-Hämeen-Anttila  on vaatinut ymmärrystä YK:ta vastaan vuonna 2003 kohdistuneelle itsemurhaiskulle, jossa kuoli 17 ihmistä. Hämeen-Anttila totesi, että teon takana on helppo nähdä vastuuton terrorismi, mutta "on syytä muistaa, että vuosikymmenen ajan  Irakia kurjistanut kauppasaarto oli YK:n auktorisoima."Hämeen-Anttila 2004, s. 211

 Katso myös 

 Islamia koskevien länsimaisten mielikuvien historia
 Väkivalta Koraanissa
 Rauhan uskonto

 Lähteet 







 Viitteet 

*