Feodor Roos

Feodor Wladimir Gabriel Roos (13. huhtikuuta 1867 Naantali – 15. syyskuuta 1946 Orivesi) oli suomalainen vankilanjohtaja.

Roosin vanhemmat olivat Naantalin pormestari Anders Gabriel Roos ja Gustava Emilia Holmberg. Roos kirjoitti ylioppilaaksi Åbo lyceumista 1886, suoritti oikeustutkinnon 1890 ja toimi Turun hovioikeuden auskultanttina. Hän oli Viipurin lääninvankilan kirjanpitäjänä 1892–1896 ja johtajana 1896–1899 ja sen jälkeen Helsingin lääninvankilan johtajana 1899–1918.Päivästä päivään (tilaajille) Helsingin Sanomat 14.4.1937, s. 6, HS Aikakone. Viitattu 25.9.2022. Vuoden 1918 sisällissodan aikana punaiset erottivat Roosin ja vangitsivat hänet omaan vankilaansa. Sodan jälkeen Roos oli ensin lyhyen aikaa Suomenlinnan vankileirin I piirin päällikkönä, toukokuusta kesäkuuhun 1918 Sotavankilaitoksen alaisena Helsingin sotilasvankiloiden johtajana ja kesäkuun lopusta alkaen koko Sotavankilaitoksen johtajana, kunnes se syyskuun puolivälissä yhdistettiin vankeinhoitolaitokseen.Tuukka Pirttilahti: ”Ylivoimainen tehtävä ’parhaillekin’: Vankileirien järjestäminen Helsingissä 1918”, s. 269–270, 275–276, 285 teoksessa Helsinki ensimmäisessä maailmansodassa. Sotasurmat 1917–1918 (toim. Jarmo Nieminen). Gummerus, Helsinki 2015. Tämän jälkeen Roos oli vielä vuosina 1918–1919 Vankeinhoitohallituksen vankilatarkastajana.

Vuonna 1919 Roos erosi virastaan ja siirtyi hoitamaan Orivedellä omistamaansa Holman kartanoa, jonka omistuksen hän luovutti 1933 pojalleen. Hän kuoli siellä 1946.

Lähteet

Luokka:Suomalaiset vankilanjohtajat
Luokka:Suomalaiset juristit
Luokka:Suomalaisten vankileirien komentajat
Luokka:Vuonna 1867 syntyneet
Luokka:Vuonna 1946 kuolleet