Cajeme

Cajeme eli oikealta nimeltään José María Leyva (s. 1837 – 21. huhtikuuta 1887) oli Meksikon Sonoran osavaltion yaqui-intiaanien päällikkö. Cajeme johti yaquiden aseellista vastarintaa Meksikon keskushallintoa vastaan, kunnes hän jäi lopulta vangiksi ja hänet teloitettiin.

Elämäkerta
José María Leyva eli Cajeme syntyi yaqui-intiaanien heimoon Valle del Yaquin alueella Meksikon Sonoran osavaltion eteläosassa vuonna 1837. Hän lähti kotiseudultaan jo nuorena ja liittyi liberaalin Sonoran kuvernööri ja caudillo Ignacio Pesqueiran joukkoihin. Pesqueiran palveluksessa Cajeme osallistui esimerkiksi sotaretkiin omaa heimoansa vastaan 1860-luvulla.

Palkintona palveluksistaan Cajeme sai viran kotiseutunsa piirikunnan johtajana vuonna 1874. Pesqueira oletti voivansa hallita yaquita nimityksen kautta, mutta sen sijaan Cajeme alkoi valmistella heimoaan keskushallintoa vastaan. Mukaan hän sai myös naapuriheimon mayot. Cajeme toteutti monia heimon hallintoon liittyneitä uudistuksia  tarkoituksenaan parantaa heimon sotilaallista valmiutta sekä taloudellista omavaraisuutta. Uudistuksiin lukeutuivat esimerkiksi verojärjestelmä, yhteisölliset viljelmät ja perinteisen heimokokouksien vakiinnuttaminen päätöksentekoelimenä. Näiden toimien lisäksi hankittiin aseistusta.

Pesqueiran hallinto romahti, mikä hyödytti jonkin aikaa Cajemea. Keskushallinnon ote alkoi kuitenkin vahvistua 1880-luvulla. Keskushallinto alkoi myös jälleen tavoitella luonnonvaroiltaan rikkaan Valle del Yaquin hallintaa, ja se ryhtyi sotilaallisiin toimiin tavoitteidensa saavuttamiseksi. Cajeme jäi yhteenotoissa lopulta Ángel Matínez at San José de Guaymasin johtamien joukkojen vangiksi, ja hänet teloitettiin 21. huhtikuuta 1887. Cajemen teloitus ei vielä kuitenkaan päättänyt yaquiden vastarintaa, joka jatkui aina vuoteen 1910 saakka.

Lähteet

Luokka:Meksikolaiset henkilöt
Luokka:Intiaanipäälliköt
Luokka:Kapinajohtajat
Luokka:Vuonna 1827 syntyneet
Luokka:Vuonna 1887 kuolleet