Vaasan lähetysseurakunta

Vaasan lähetysseurakunta eli ruotsalainen vapaaseurakunta () on vuonna 1883 perustettu vaasalainen vapaaseurakunta. Seurakunta kuuluu Missionskyrkan i Finland-kirkkokuntaan. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Vaasan keskustassa, Rauhankadulla. Seurakunnan pastori on Anette Nyman. Vapaaseurakunta tuli alkuaikoinaan 1880-luvulla tunnetuksi vapaakirkollisuuden keskuksena joka henkilöityi erityisesti Alba Hellmanin ja Edvard Björkenheimin toimintaan. 

 Historia 
 Vapaakirkollisuuden keskus 
Baptistista pyhäkoulua pitäneen Alba Hellmanin ja tämän siskon Hildan kodista tuli 1870-luvun lopulla Vaasassa vapaakirkollisuuden keskus, mikä johtui pitkälti Hellmanin kirjeenvaihdosta muun muassa Grattan Guinnessin kanssa. Ruotsalaisen eversti K. A. Broadyn Vaasassa pitämä raittiusesitelmä teki vaikutuksen Hellmanin sisaruksiin, mikä johti Vaasan ehdottoman raittiuden seuran perustamiseen vuonna 1877.Hilda Hellman. Elämäkerrallisia piirteitä, s. 45-46 

Vuonna 1878 Orisbergin kartanon isäntä Edvard Björkenheim liittyi raittiusseuraan vuonna 1878 ja hänen pitämät raittiuspuheet Vaasassa ja Orismalassa keräsivät runsaasti yleisöä. Björkenheimistä tuli Vapaa Lähetyksen yksi merkittävimmistä työntekijöistä toiminnan alkuvaiheessa.Suomen Vapaakirkko, s. 41Tienraivaajat, s. 25-26Hilda Hellman. Elämäerrallisia piirteitä, s. 17 Syksyllä 1883 Björkenheimilla oli mahdollisuus kuunnella puolen vuoden ajan Boardmania, Moodya ja Sankeyta sekä anglo-amerikkalaisen pyhityksen johtajia kuten Hudson Tayloria, Grattan Guinesia ja Reginald Radcliffea.Näsman 1979, s. 90–93

 Kehitys vapaaseurakunnaksi 
Hellmanin kodin ja Edvard Björkenheimin välinen yhteisö jätti jälkensä Vaasan ja sen lähiseutujen vapaakirkolliseen toimintaan. Hellmanin sisarukset hoitivat Raamattuseurojen myymälää ja Alba Hellman harjoitti merimieslähetystä. Lordi Radstockin vierailu Suomessa vaikutti myös Hellmaniin ja Radstockin tulkki A. F. Tiselius vieraili elokuussa 1879. Tiseliuksen saarnatoiminnan kautta vapaakirkolliset ystäväpiirit tulivat yhteen ja vähitellen heitä alettiin kutsumaan vapaaseurakunnaksi. Muodollinen siirtymä baptistikirkosta vapaaseurakunnalisuuteen tapahtui Vaasassa vuonna 1883, kun kymmenen vapaampaa ehtoolliskäytäntöä suosinutta saarnaaja A. W. Backmanin johdolla erosi seurakunnasta. Alkujaan vapaaseurakunta kokoontui Hellmanien kotona, mutta syyskuussa 1884 vihittiin käyttöön seurakunnan oma lähetystalo.Tienraivaajat, s. 23, 25Hilda Hellman. Elämäkerrallisia piirteitä, s. 17-19, 49

 Seurakunnan johtajat 
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Vaasan lähetysseurakunnan johtajina:Lindfors 1983, s. 128–130
 1883–1887: Anders Vilhelm Backman
 1887–1888: Nils Fredrik Nyréen
 1891–1892: Erik Landell
 1894–1895: Nils Fredrik Nyréen
 1895–1896: Erik Landell
 1896–1898: R. Bonsdorff
 1897–1901: A. Hällis
 1899–1901: August Nilsson
 1901–1902: L. G. Fristedt
 1903–1905: Carl Dahlström
 1905–1908: J. A. Tavaststjerna
 1908–1911: O. V. Smedlund
 1910–1919: P. W. Lindahl
 1919–1923: Abraham Edholm
 1923–1926: A. V. Rosenberg
 1926–1927: H. Strömstedt
 1927–1934: P. W. Lindahl
 1934–1946: Uno Dahlbom
 1936–1946: U. Dahlbom
 1946–1957: Toivonen
 1957–1959: F. Höglund
 1960–1962: J. A. Hedman
 1962–1965: R. Forsner
 1965–1969: Birg Österlund
 1969–1972: Hj Hopén
 1972–1977: P-O. Holtti
 1978–1980: T-O. Pettersson
 1981–1983: Siv Ekman

 Lähteet 
 Hämelin, Eila, Rautamäki, Vappu: Tienraivaajat: Vapaakirkon naiset ilosanoman viejinä. Hämeenlinna: Päivä, 2001.  (sidottu)


 Salmensaari, S. S.: Suomen vapaakirkko. Tampere: Päivä, 1957
 Svanljung, Albert Fr.: Hilda Hellman: elämäkerrallisia piirteitä. Kuopio: Raittiuden ystävät, 1902. NBN-FI f415238

 Viitteet 

 Aiheesta muualla 
 Seurakunnan verkkosivusto

Luokka:Suomen vapaaseurakunnat
Luokka:Vaasan seurakunnat