Kaarlo Eronen

Kaarlo Johannes Eronen (29. maaliskuuta 1894 Viipuri – 30. toukokuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen balettitanssija, koreografi ja tanssipedagogi.Otavan Musiikkitieto A–Ö, uudistetun laitoksen 1. painos (1997), toim. Keijo VirtamoJohanna Laakkonen, Tanssia ja tanssijoita Viipurissa, Monumenteista tanssiaskeliin, Taiteiden ja kulttuurin Viipuri 1856-1944, Viipurin Suomalaisen Kirjallisuusseuran toimitteita 22, toim. Anna Ripatti ja Nuppu Koivisto, 

Eronen opiskeli Maggie Gripenbergin ja Ljubov Jegorovan johdolla. Hän työskenteli Suomen Oopperan baletissa vuosina 1922–1923 ja 1927–1931. Siellä hänellä oli rooleja muun muassa Pjotr Tšaikovskin ja Aleksandr Glazunovin teoksissa.Kaarlo Eronen Suomen kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta Pariisin Ballets Suédoisissa hän oli vuosina 1924–1925. Eronen myös johti Helsingissä ja Viipurissa omaa balettikouluaan.

Eronen aloitti uransa vuosina 1913–1914 Kaarlo Karin Suomalaisessa teatteriseurueessa ja siirtyi sen jälkeen vuoden ajaksi kuunteluoppilaaksi Kansallisteatterin oppilaskouluun. Hän opiskeli tanskalaisen Katja Othonin ja Helsingin tanssiopistossa opettaneiden Jegorovan, Ljutikovan ja Oblakovan johdolla. Hän perehtyi myös moderniin
tanssiin Maggie Gripenbergin tunneilla. Eronen allekirjoitti näytäntökauden mittaisen tanssijan työsopimuksen Suomalaisen operettiosakeyhtiön kanssa syksyllä 1918. Uransa alussa Eronen esiintyi Mary Paischeffin lisäksi myös Bertta Marjanteen kanssa, ja varsin pian myös Edith von Bonsdorffin partnerina. Viipurissa jälkimmäinen pari nähtiin ensimmäisen kerran joulukuussa 1920, ja he palasivat kaupunkiin säännöllisesti vuosikymmenen alkupuolella. Myöhemminkin Suomen Oopperan baletin ja Pariisin työvuosien aikana Eronen säilytti tiiviin yhteyden Viipuriin ja ehti toimia myös Viipurin kaupunginteatterin balettimestarina vuosina 1934–1938.

Vuodet sekä Suomalaisen oopperan baletissa että kausi Pariisissa olivat koulineet Erosesta ammattilaisen, jonka tanssi oli kriitikon mukaan erinomaisen kimmoisaa ja iskuvarmaa, mikä hänen mukaansa näkyi
erityisesti itämaisissa tansseissa, Apassitanssissa ja rajuksi luonnehditussa rajussa Mustalaistanssissa. Balettimestarin toimi lopetettiin vuonna 1938, mutta Eronen jatkoi teatterissa vierailijana vielä vakituisen toimensa päättymisen jälkeenkin. Erosen suosiosta kertoo, että hänen 25-vuotistaiteilijajuhlansa helmikuussa 1939 oli loppuunmyyty.

Eronen laati Erkki Melartinin baletin Sininen helmi libreton.Sininen helmi 7.2.1931 Suomen kansallisoopperan ja -baletin esitystietokantaSuomalaisen oopperan baletin ohjelmisto ja tanssijat 1921—1945 Teatterikorkeakoulun julkaisusarjan verkko-oppimateriaalit

 Lähteet 

Luokka:Suomalaiset balettitanssijat
Luokka:Suomalaiset koreografit
Luokka:Libretistit
Luokka:Vuonna 1894 syntyneet
Luokka:Vuonna 1952 kuolleet