Moritz Hermann von Jacobi

Moritz Hermann von Jacobi (21. syyskuuta 1801 Potsdam, Preussin kuningaskunta – 10. maaliskuuta 1874 Pietari) oli saksalais-venäläinen fyysikko ja insinööri. Jacobi suunnitteli ensimmäisen käytännön työhön käyttökelpoisen sähkömoottorin.

Elämä ja ura
Jacobi syntyi rikkaaseen juutalaisperheeseen. Hänen isänsä oli Preussin kuningas Fredrik Vilhelm III:n henkilökohtainen pankkiiri. Jacobi opiskeli insinööriksi Berliinin ja Göttingenin yliopistoissa. Vuonna 1834 hän muutti Königsbergiin, jossa hänen veljensä Carl Gustav Jacob Jacobi toimi matematiikan professorina. Toukokuussa 1834 Jacobi suunnitteli ensimmäisen käyttökelpoisen ja teholtaan huomattavan sähkömoottorin. Vuosina 1835–1840 hän toimi Tarton yliopiston professorina ja vuosina 1835–1837 myös yliopiston arkkitehtina. Tarton Inglisild-silta sai nykyisen muotonsa vuonna 1836 Jacobin suunnitelman mukaan. Jacobia pidetään lisäksi galvanoinnin varsinaisena keksijänä vuonna 1837.  

Jacobi lähti Tartosta Pietariin tiedeakatemian jäseneksi. Yhdessä Emil Lenzin kanssa he tutkivat sähkömagnetismia, ja paransivat Jacobin aikaisemmin kehittämää sähkömoottoria. Hänen toinen moottorinsa oli riittävän tehokas kuljettamaan 14 hengen venettä lähes kahdeksan kilometrin matkan Neva-joella syyskuussa 1838. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun sähkömoottoria sovellettiin menestyksekkäästi käytännön työhön.  

Vuosina 1842–1845 Jacobi rakensi lennätinlinjan Pietarin ja Tsarskoje Selon välille. Hän suunnitteli useita erilaisia lennättimiä. Lisäksi Jacobi aloitti sähkötekniikan koulutuksen Venäjän armeijassa, ja suunnitteli itsestään räjähtäviä merimiinoja Krimin sotaan.  

Lähteet

Aiheesta muualla

Luokka:venäläiset insinöörit
Luokka:saksalaiset insinöörit
Luokka:venäläiset fyysikot
Luokka:saksalaiset fyysikot
Luokka:saksalaiset professorit
Luokka:venäläiset professorit
Luokka:Vuonna 1801 syntyneet
Luokka:Vuonna 1874 kuolleet