Rallin Euroopan-mestaruussarja

Rallin EM-sarja () on Kansainvälisen autoliiton FIA:n Euroopassa vuosittain järjestämä rallikilpailujen sarja, jossa ratkaistaan kuljettajien, kartanlukijoiden ja tallien Euroopan mestaruudet. Nykyisin sarjaan kuuluu kahdeksan rallia, joista puolet ajetaan asfaltti- ja puolet sorateillä.

Sarja on perustettu vuonna 1953, ja EM-tittelit on ratkottu sen jälkeen joka vuosi. Historian monien eri vaiheiden jälkeen EM-sarja on nykyään arvostetuimpia FIA:n alueellisia rallimestaruussarjoja.

 Historiaa 
Rallin EM-sarja perustettiin vuonna 1953, ja se oli parinkymmenen vuoden ajan yksi maailman ehdottomasti arvostetuimmista rallisarjoista. Autonvalmistajien kiinnostus EM-sarjaa kohtaan alkoi kuitenkin laskea 1970-luvulla, kun vuonna  1970 perustettiin MM-sarjaa edeltänyt Autonvalmistajien kansainvälinen mestaruussarja, johon EM-sarjasta siirtyi seitsemän rallia. Varsinaisen MM-sarjan perustaminen vuonna 1973 ja MM-titteleiden jakaminen vuodesta 1979 alkaen myös kuljettajille vähensivät EM-sarjan kiinnostavuutta edelleen.

1970-luvulla rallien lukumäärä EM-sarjassa kasvoi hurjaa vauhtia. Vuosikymmenen alussa EM-status oli vuosittain noin parillakymmenellä kilpailulla, mutta vuosikymmenen lopulla lukumäärä lähenteli jo viittäkymmentä. Samalla kun rallien määrä kasvoi, EM-sarjassa otettiin 1970-luvulla käyttöön rallikohtaiset pistekertoimet (1–4), joilla rallista saatavien EM-pisteiden määrä kerrottiin. Arvostetuimmista kilpailusta pisteitä sai siis nelinkertaisesti verrattuna ralleihin, joiden kerroin oli 1. Rallien hurja lukumäärä ja eri kertoimet tekivät EM-tilanteen kehittymisen seuraamisesta kauden aikana hyvin vaikeaa, etenkin kun EM-tittelistä kilpailevat kuljettavat eivät välttämättä osallistuneet lainkaan samoihin kilpailuihin. Tilanne ei juuri helpottunut, kun kertoimet muutettiin 1980-luvun lopulla muotoon 2-5-10-20, mikä lisäsi arvostetuimpien rallien painoarvoa. EM-sarjaan kuuluvien rallien lukumäärä kuitenkin säilyi viidenkymmenen tuntumassa aina vuoteen 2003 saakka. Ennätysvuonna 1998 sarjaan kuului peräti 58 kilpailua.

Vuonna 2004 EM-sarjaan tehtiin suuria uudistuksia, kun kilpailujen lukumäärää pudotettiin edelliskauden viidestäkymmenestä yhdeksään. Uudistetuun sarjaan otettiin mukaan ainoastaan rallit, joiden pistekerroin oli ollut 20. Muista kilpailuista muodostettiin alueellisia rallicupeja. Samalla pistekertoimista luovuttiin ja pisteitä jaettiin kahdeksalle parhaalle FIA:n muistakin luokista tutulla kaavalla 10-8-6-5-4-3-2-1. Myöhemmin sarjan sääntöjä muutettiin vielä niin, että kunkin kilpailupäivän nopeimmille alettiin jakaa bonuspisteitä (3-2-1), minkä toivottiin kannustavan rallissa jo keskeyttäneitä kuljettajia jatkamaan kilpailua seuraavana päivänä. Lisäksi EM-pisteitä saivat vain koko sarjaan ilmoittautuneet kuljettajat. Tällä pyrittiin siihen, etteivät vain yksittäisiin kilpailuihin osallistuvat paikalliset kuljettajat sotkisi kilpailua EM-tittelistä. Vuonna 2010 siirryttiin muiden FIA-kilpasarjojen tapaan pistelaskukaavaan 25-18-15-12-10-8-6-4-2-1 ja kilpailupäiväbonukset jaettiin viidelle parhaalle 7-5-3-2-1.

Seuraava huomattavampi muutos EM-sarjaan tapahtui vuonna 2013, kun se yhdistyi vuonna 2006 perustetun kansainvälisen Intercontinental Rally Challenge (IRC) -rallisarjan kanssa. Samalla EM-sarjalle saatiin promoottori, kun IRC-sarjan promoottorina toiminut Eurosport siirtyi sarjojen yhdistymisen myötä EM-sarjan promoottoriksi. Uudistuneeseen sarjaan otettiin mukaan kilpailuja sekä edelliskauden EM-sarjasta että IRC:stä.

Vuonna 2020 EM-sarjan pisteidenlaskujärjestelmää uudistettiin jälleen. Pisteitä alettiin jakaa jokaisen kilpailun 15 parhaalle kaavalla 30-24-21-19-17-15-13-11-9-7-5-4-3-2-1. Lisäksi kunkin kilpailupäivän viidelle parhaalle jaettavia bonuspisteitä vähennettiin kaavan 5-4-3-2-1 mukaiseksi.

Vuonna 2022 EM-sarjan promoottoriksi vaihtui rallin MM-sarjan promoottorina toimiva WRC Promoter GmbH -yhtiö. Käyttöön otettiin muun muassa MM-sarjasta tuttu Power Stage -erikoiskoe ja kilpailupäiväkohtaisista bonuspisteistä luovuttiin. Lisäksi jokainen erikoiskoe alettiin televisioida ja striimata suorana lähetyksenä.

 EM-sarja nykyisin 
 Autot ja luokat 
EM-sarjassa kilpaillaan nykyisin kolmessa yleisessä luokassa ja yhdessä junioriluokassa. Pääluokka ERC on tarkoitettu Rally2-luokitelluille autoille, ERC3-luokassa kilpaillaan Rally3-autoilla ja ERC4-luokassa sekä Rally4- että Rally5-autoilla. Junioreiden EM-sarja on tarkoitettu korkeintaan 27-vuotiaille kuljettajille, ja se ajetaan Rally4- ja Rally5-autoilla.

Näiden lisäksi on myös muita EM-rallien yhteydessä järjestettäviä oheissarjoja. Tällainen on esimerkiksi ERC Open -luokka, josta ei jaeta virallista FIA:n mestaruustitteliä ja johon voi osallistua Rally2 Kit- ja RGT-luokitelluilla autoilla sekä vanhan N4-ryhmän autoilla. Toksport-talli järjestää omaa matalan kynnyksen sarjaa nimeltä Clio Trophy by Toksport WRT, jossa ajetaan Renault Clio Rally5 -autoilla. Lisäksi alle 28-vuotiaille kuljettajille järjestetään valikoiduissa EM-ralleissa ERC-Michelin Talent Factory -sarjaa, jossa ajetaan Michelinin renkailla varustetuilla Rally2-autoilla.

 Kilpailuformaatti 
Lukuun ottamatta koronaviruspandemian sotkemaa kautta 2020 EM-sarja on koostunut vuodesta 2017 lähtien kahdeksasta eri puolilla Eurooppaa järjestettävästä rallikilpailusta, joista noin puolet ajetaan asfaltti- ja puolet sorateillä. Yksittäisten rallien tulosten perusteella kilpailijoille jaetaan EM-pisteitä, ja kauden päätyttyä eniten pisteitä kerännyt kuljettaja, kartanlukija ja talli kruunataan Euroopan mestareiksi. ERC-, ERC3- ja ERC4-luokissa yhteispisteisiin huomioidaan seitsemän parasta kilpailua, junioreiden EM-sarjassa viisi parasta.

Siinä missä MM-sarjassa kilpailutapahtumat kestävät valmisteluineen ja nuotituksineen noin viikon, EM-sarjan rallit ovat huomattavasti lyhyempiä: ne kestävät vain neljä päivää eli käytännössä torstaista sunnuntaihin. Ensimmäiset puolitoista päivää on varattu nuotitukselle, jonka jälkeen perjantaina järjestetään testierikoiskoe. Rally2-kilpailijat ajavat sen ensin kaksi kertaa läpi vapaana harjoituksena ja kolmannella kerralla aika-ajona, jonka tulosten perusteella kilpailijat saavat valita lähtöpaikkansa rallin ensimmäiseen varsinaiseen kilpailupäivään. Muut kilpailijat ajavat aika-ajon jälkeen oman shakedowninsa. Perjantai päättyy yleensä rallin viralliseen lähtöseremoniaan ja mahdollisesti lyhyeen yleisöerikoiskokeeseen.

Lauantai ja sunnuntai ovat varsinaiset kilpailupäivät. Kaudesta 2022 lähtien EM-rallit päättyvät sunnuntaina ajettavaan Power Stage -erikoiskokeeseen, josta jaetaan bonuspisteitä EM-sarjaan. Power Stage -pisteet korvasivat kahdella aiemmalla kaudella jaetut päiväkohtaiset bonuspisteet. Alla olevassa taulukossa on kerrottu, miten EM-pisteet ralleista jaetaan.
+ Ralleista jaettavat EM-pisteet Sija  1.  2.  3.  4.  5.  6.  7.  8.  9.  10.  11.  12.  13.  14.  15. Rallin lopputulokset Pisteet  30  24  21  19  17  15  13  11  9  7  5  4  3  2  1 Bonuspisteet Power Stagen nopeimmille Pisteet  5  4  3  2  1 

 Televisiointi 
Kaudelle 2022 sarjan promoottoriksi tuli myös MM-sarjan promoottorina toimiva WRC Promoter GmbH -yhtiö, minkä johdosta vuodesta 2022 lähtien EM-rallien kaikki erikoiskokeet on striimattu maailmanlaajuisesti suorana WRC+-palvelussa. Suomessa sarjan televisio-oikeudet hankkinut C More näyttää kaikki erikoiskokeet suorana kanavillaan ja suoratoistopalvelussaan.

 Euroopan mestarit 
 Kuljettajat 
 Kausi Euroopan mestari Auto(t) Kartanlukija(t) 1953  Helmut Polensky Porsche 356 Coupé  Fiat 1100  Walter Schlüter,  Gilberte Thirion 1954  Walter Schlüter DKW F91  Heinz Schellhaas,  Leif Nyborg,  Siegfried Eikelmann 1955  Werner Engel Mercedes-Benz 220  Mercedes-Benz 300SL  Heinz Straub,  Gilbert Ambrecht,  Helmut Rathjen,  Leif Nyborg 1956  Walter Schock Mercedes-Benz 300SL  Mercedes-Benz 220   Rolf Moll 1957  Ruprecht Hopfen Saab 93  Borgward Isabella   Horst Boes,  Kurt van Loesch,  Wolf-Dieter Mantzel ym. 1958  Gunnar Andersson Volvo PV444  Volvo PV544  Nils Fredrik Grøndal,  Walter Karlsson,  Wouter Elbers,  Mike Widell,  Niels Peder Elleman-Jacobsen 1959  Paul Coltelloni Citroën ID 19  Citroën DS 19  Henri Marang,  Claude Desrosiers,  Finn H. Kopperud,  Georges Houel ym. 1960  Walter Schock Mercedes-Benz 220   Rolf Moll 1961  Hans-Joachim Walter Porsche 356  Hans Wencher,  Ewald Stock,  Paul Ernst Strähle,  John Sprinzel 1962  Eugen Böhringer Mercedes-Benz 220 SE  Peter Lang,  Hermann Eger,  Brian Culcheth 1963  Gunnar Andersson Volvo 122  Volvo PV544  Gunnar Häggbom,  Walter Karlsson,  Lennart Berggren,  Johns Douglas 1964  Tom Trana Volvo PV544  Gunnar Thermanius,  Sune Lindström 1965  Rauno Aaltonen BMC Mini Cooper  Tony Ambrose,  Anssi Järvi1966  Lillebror Nasenius (Ryhmä 1)  Opel Rekord  Bengt Frodin,  Fergus Sager  Sobiesław Zasada (Ryhmä 2) Steyr-Puch 650 TR  Ewa Zasada,  Kazimierz Osiński  Günter Klass (Ryhmä 3) Porsche 911  Rolf Wütherich,  Robert Buchet1967  Sobiesław Zasada (Ryhmä 1) Porsche 911 SPorsche 912Lancia Fulvia Coupé HF  Jerzy Dobrzański,  Ryszard Nowicki,  Ewa Zasada,  Zenon Leszczuk,  Eugeniusz Pach,  Kazimierz Osiński  Bengt Söderström (Ryhmä 2) Ford Cortina  Gunnar Palm  Vic Elford (Ryhmä 3) Porsche 911  David Stone 1968  Pauli Toivonen Porsche 911 T  Martti Tiukkanen,  Martti Kolari,  Urpo Vihervaara 1969  Harry Källström Lancia Fulvia  Gunnar Häggbom 1970  Jean-Claude Andruet Alpine-Renault A110  Michèle Veron,  Michel Vial  David Stone,  José Behra 1971  Sobiesław Zasada BMW 2002 Ti  Marian Bień,  Andrzej Jaroszewicz,  Ewa Zasada,  Riszard Nowicki,  Nicolas Koob 1972  Raffaele Pinto Fiat 124 Sport Spider  Gino Macaluso 1973  Sandro Munari Lancia Fulvia 1.6 Coupé HFLancia Stratos HF  Mario Mannucci 1974  Walter Röhrl Opel Ascona 1.9 SR  Jochen Berger,  Lars Carlsson 1975  Maurizio Verini Fiat 124 Abarth  Francesco Rosetti 1976  Bernard Darniche Lancia Stratos HF  Alain Mahé,  Willi-Peter Pitz 1977  Bernard Darniche Lancia Stratos HF  Alain Mahé 1978  Antonio Carello Lancia Stratos HF  Maurizio Perissinot 1979  Jochi Kleint Opel AsconaOpel Kadett  Gunter Wanger 1980  Antonio Zanini Porsche 911 SCFord Escort RS 1800 MKII  Jordi Sabater,  Manuel Perucho Vidal, Miguel Oliveira 1981  Adartico Vudafieri Fiat 131 Abarth  Arnaldo Bernacchini 1982  Antonio Fassina Opel Ascona 400  Roberto Dalpozzo 1983  Miki Biasion Lancia 037  Tiziano Silviero 1984  Carlo Capone Lancia 037  Sergio Cresto 1985  Dario Cerrato Lancia 037  Giuseppe Cerri 1986  Fabrizio Tabaton Lancia Delta S4  Luciano Tedeschini 1987  Dario Cerrato Lancia Delta HF 4WD  Giuseppe Cerri 1988  Fabrizio Tabaton Lancia Delta HF 4WDLancia Delta Integrale  Luciano Tedeschini 1989  Yves Loubet Lancia Delta Integrale  Jean-Marc Andrié 1990  Robert Droogmans Lancia Delta Integrale 16V  Ronny Joosten 1991  Piero Liatti Lancia Delta Integrale 16V  Luciano Tedeschini 1992  Erwin Weber Mitsubishi Galant VR-4  Manfred Hiemer 1993  Pierre-César Baroni Lancia Delta HF IntegraleFord Escort RS Cosworth  Denis Giraudet 1994  Patrick Snijers Ford Escort RS Cosworth  Dany Colebunders 1995  Enrico Bertone Toyota Celica Turbo 4WD  Massimo Chiapponi 1996  Armin Schwarz Toyota Celica GT-Four  Denis Giraudet 1997  Krzysztof Hołowczyc Subaru Impreza 555  Maciej Wisławski 1998  Andrea Navarra Subaru Impreza 555  Renzo Casazza,  Alessandra Materazzetti 1999  Enrico Bertone Renault Maxi Mégane  Massimo Chiapponi,  Nicola Arena,  Fulvio Florean,  Michal Koči 2000  Henrik Lundgaard Toyota Corolla WRC  Jens-Christian Anker 2001  Armin Kremer Toyota Corolla WRC  Fred Berssen 2002  Renato Travaglia Peugeot 206 WRC  Flavio Zanella 2003  Bruno Thiry Peugeot 206 WRC  Jean-Marc Fortin 2004  Simon Jean-Joseph Renault Clio S1600  Jack Boyère 2005  Renato Travaglia Renault Clio S1600Mitsubishi Lancer Evo VII  Flavio Zanella 2006  Giandomenico Basso Fiat Abarth Punto S2000  Mitia Dotta 2007  Simon Jean-Joseph Citroën C2 S1600Citroën C2 R2  Jack Boyère 2008  Luca Rossetti Peugeot 207 S2000  Matteo Chiarcossi 2009  Giandomenico Basso Fiat Abarth Punto S2000  Mitia Dotta 2010  Luca Rossetti Fiat Abarth Punto S2000  Matteo Chiarcossi 2011  Luca Rossetti Fiat Abarth Punto S2000  Matteo Chiarcossi 2012  Juho Hänninen Škoda Fabia S2000  Mikko Markkula 2013  Jan Kopecký Škoda Fabia S2000  Pavel Dresler 2014  Esapekka Lappi Škoda Fabia S2000  Janne Ferm 2015  Kajetan Kajetanowicz Ford Fiesta R5  Jarosław Baran 2016  Kajetan Kajetanowicz Ford Fiesta R5  Jarosław Baran 2017  Kajetan Kajetanowicz Ford Fiesta R5  Jarosław Baran 2018  Aleksei Lukjanuk Ford Fiesta R5  Aleksei Arnautov 2019  Chris Ingram Škoda Fabia R5Škoda Fabia R5 evo  Ross Whittock 2020  Aleksei Lukjanuk Citroën C3 R5  Dmitri Jeremejev,  Aleksei Arnautov 2021  Andreas Mikkelsen Škoda Fabia Rally2 evo  Ola Fløene,  Jonas Andersson,  Elliott Edmondson 2022  Efrén Llarena Škoda Fabia Rally2 evo  Sara Fernández 2023  Hayden Paddon Hyundai i20 N Rally2  John Kennard 2024  Hayden Paddon Hyundai i20 N Rally2  John Kennard
Lähde: 

 Lähteet