Hoodoo Gurus

Hoodoo Gurus on australialainen rockyhtye. Se perustettiin Sydneyssä vuonna 1981. Hoodoo Gurusin kappaleet pohjautuvat usein klassiseen garage rockiin ja surffirockiin. Niissä on power popin ja punk rockin iskuvoimaa. Sanoitukset vaihtelevat rehellisistä rakkauden ja sydänsuruin pohdinnoista ironisiin ylistyksiin kaikelle, mikä on coolia tai roskakulttuuria.

Yhtyeen laulaja-kitaristi ja lauluntekijä Dave Faulknerin lisäksi pitkäaikaisimpiin jäseniin kuuluu toinen kitaristi Brad Shepherd. Basisti Richard Grossman on kuulunut yhtyeeseen vuodesta 1988. Pitkäaikaisin rumpali oli Mark Kingsmill, jonka tilalle tuli Nik Rieth vuonna 2015. Yhtye hajosi 1990-luvun lopulla, mutta se muodostettiin uudelleen vuonna 2003. Sen jälkeen yhtye on julkaissut useita albumeja. 

Yhtyeen tunnettuja kappaleita ovat muun muassa ”What’s My Scene”, ”I Want You Back”, ”Miss Freelove ’69”, ”Like Wow – Wipeout!”, ”1000 Miles Away”, ”Bittersweet”, ”My Girl”, ”Come Anytime”, ”Crackin’ Up” ja ”Answered Prayers”.

 Ura 
Laulaja, kitaristi ja pääasiallinen lauluntekijä Dave Faulkner perusti yhtyeen lähdettyään Perthin proto-punk-yhtyeestä The Manikins. Hän löysi nopeasti kolme muuta Perthin underground-skenessä vaikuttanutta muusikkoa – kitaristit Kimble Rendall ja Roddy Radalj ja rumpali James Baker. Uudenvuodenaaton juhlissa syntyneen ideoinnin jälkeen he ryhtyivät tekemään musiikkia ja ottivat aluksi nimekseen Le Hoodoo Gurus. 

Kolmen kitaristin kokoonpano ei aikaillut, ja lokakuussa 1982 julkaistiin debyyttisingle ”Leilani”. Se ilmestyi australialaisella indie-levymerkillä Phantom Records. Pian yhtye pudotti nimestään ”Le”-etuliitteen, ja kappale sai sen verran näkyvyyttä, että yhtye pääsi esiintymään televisioon. Kimble Rendall ja Roddy Radalj erosivat yhtyeestä, ja heidän tilalleen tuli basisti Clyde Bramley ja kitaristi Brad Shepherd. Yhtyeen ympärillä oli jo tarpeeksi kuhinaa, jotta australialainen Big Time Records kiinnitti heidät.

Hoodoo Gurusin ensimmäinen albumi oli vuonna 1984 julkaistu Stoneage Romeos, ja se herätti huomiota Australian lisäksi muun muassa Yhdysvalloissa. Stoneage Romeos nimi viittaa The Three Stooges -komediaryhmän samannimiseen lyhytelokuvaan. Albumi myi Australiassa kultaa, kiitos hittien ”I Want You Back” ja ”My Girl”. A&M Records julkaisi levyn Yhdysvalloissa saman vuoden syyskuussa mutta eri kappalejärjestyksellä ja erilaisella kannella. Pian julkaisun jälkeen rumpali James Baker erotettiin ja hänen tilalleen tuli Mark Kingsmill.pienoiskuva|Hoodoo Gurus South by Southwest -festivaalilla 2007.|vasen|345x345pxElokuussa 1985 julkaistiin toinen albumi Mars Needs Guitars!, joka ylsi Australian listoilla viidenneksi ja myi kolminkertaista platinaa. Yhdysvalloissa Elektra julkaisi albumin, ja laaja kiertue (mukaan lukien keikkoja The Bangles -yhtyeen kanssa) toi sille listapaikan sijalla 140. Vuoden 1987 Blow Your Cool! oli tuotannoltaan hiotumpi ja sanoituksiltaan vähemmän eksentrinen. Blow Your Cool! ylsi Australian listalla toiseksi ja myi Yhdysvalloissa paremmin kuin edeltäjänsä. Banglesin jäseniä kuullaan levyllä taustalaulajina. Tämän jälkeen Bramley erosi ja hänen tilalleen tuli Rick Grossman.

Tyytymättömänä levy-yhtiösopimukseensa Hoodoo Gurus haastoi yhtiönsä oikeuteen, mikä piti yhtyeen pois kiertueilta lähes koko vuoden 1988. Seuraava albumi Magnum Cum Louder julkaisi kesällä 1989 BMG. Yhtye tuotti albumin itse, ja sen soundi oli aiempaa suoraviivaisempi ja raskaampi. Levy myi platinaa Australiassa ja ylsi Yhdysvalloissa sijalle 101. Avausraita ”Come Anytime” valittiin myöhemmin Thank God You’re Here -tv-sarjan tunnusmusiikiksi.

Vuoden 1991 albumi Kinky sisälsi hitit ”Miss Freelove ’69” ja ”1000 Miles Away” ja toi yhtyeelle jälleen platinalevyn. Vuonna 1992 ilmestyi kaksi kokoelmaa: Electric Soup (hittikokoelma, kolmoisplatinaa) ja Gorilla Biscuit (B-puolet ja harvinaisuudet). Vuonna 1994 julkaistiin Crank, joka ylsi Australian myyntilistoilla kakkoseksi. Sen julkaisun jälkeen yhtye kiersi maailmaa – Brasiliaan oli muodostunut suuri fanikunta. Vuonna 1996 Hoodoo Gurus siirtyi BMG:ltä Mushroom Recordsille ja julkaisi Blue Cave -albumin. Zoo Entertainment julkaisi sen Yhdysvalloissa. 

Rumpali Mark Kingsmillin käsivamma viivästytti kiertuetta, ja vuoden 1996 keikat jatkuivat joulukuuhun. Tammikuussa 1997 Dave Faulkner ilmoitti, että yhtye hajoaa vuoden lopussa. Vielä yksi menestyksekäs Brasilian-kiertue ja mittava jäähyväiskiertue seurasi. Vuonna 1998 julkaistiin livealbumi Bite the Bullet, joka sisälsi materiaalia viimeisiltä keikoilta. Samalla ilmestyivät kokoelmat Electric Chair (raskas rock) ja Armchair Gurus (balladit ja rakkauslaulut).

 Yhtyeen paluu 
vasen|pienoiskuva|320x320px|Dave Faulkner vuonna 2012Jäsenet jatkoivat sooloprojekteja, ja vuonna 2000 ilmestyi uran kattava tuplakokoelma Ampology. Syyskuussa 2001 Faulkner, Shepherd, Grossman ja Kingsmill palasivat keikoille Persian Rugs -nimellä ja julkaisivat Turkish Delight -albumin vuonna 2003. Samana vuonna he levyttivät Hoodoo Gurus -nimellä version kappaleestaan ”What’s My Scene”, joka uudelleensanoitettuna (What’s My Team) toimi National Rugby Leaguen tunnusbiisinä – tuotto meni syöpäsäätiöille. 

Maaliskuussa 2004 ilmestyi kahdeksas studioalbumi Mach Schau, jonka tuotti Kim Salmon (Scientists, Beasts of Bourbon). Vuonna 2007 Australian musiikkiteollisuus liitti Hoodoo Gurusin kunniagalleriaansa (ARIA Hall of Fame), ja yhtye kiersi jälleen muun muassa Clash of the Titans -kiertueella yhdessä Radio Birdmanin ja Stemsin kanssa. Vuonna 2009 Hoodoo Gurus solmi levytyssopimuksen Sony Musicin kanssa, ja vuonna 2010 ilmestyi yhdeksäs studioalbumi Purity of Essence. Vuonna 2012 yhtyeen 30-vuotisjuhlavuoden kunniaksi julkaistiin kokoelma Gold Watch: 20 Golden Greats, joka sisälsi 19 tuttua kappaletta ja yhden uuden. Vuoden 2014 Gravy Train -EP sisälsi kolme uudelleenäänitettyä kappaletta, jotka jätettiin pois Stoneage Romeos -albumilta vuonna 1984, sekä uuden version ”Leilanista”. Kaikilla kappaleilla soittivat ne jäsenet, jotka olivat yhtyeessä kyseisenä aikana.

Seuraavien 18 vuoden ajan Hoodoo Gurus pysyi aktiivisena live-esiintyjänä Australiassa ja ajoittain myös ulkomailla. Syksylle 2020 suunniteltu Pohjois-Amerikan kiertue jouduttiin siirtämään kahdesti ja lopulta peruuttamaan koronaviruspandemian vuoksi. Yhtye käytti tauon hyödyksi ja äänitti uuden studioalbumin. Chariot of the Gods julkaistiin maaliskuussa 2022 – CD:llä on 14 kappaletta ja vinyylillä kolme lisäraitaa. Julkaisua juhlistettiin suoratoistokonsertilla 10. maaliskuuta ja seuraavia Australian kiertueita suunniteltiin vuoden loppuun.

 Diskografia 

 Studio albumit 

 1984: Stoneage Romeos
 1985: Mars Needs Guitars!
 1987: Blow Your Cool!
 1989: Magnum Cum Louder
 1991: Kinky
 1994: Crank
 1996: Blue Cave
 2004: Mach Schau
 2010: Purity of Essence
 2022: Chariot of the Gods

 Lähteet 

Luokka:Australialaiset rockyhtyeet