Magnus Minniskiöld

Magnus Minniskiöld (myös kirjoitettu Minnisköld tai Minnesköld, noin 1175-1208) oli keskiaikainen ruotsalainen magnaatti Bjelbon talosta. Hän oli ruotsalaisen valtiomiehen Birger-jaarlin isä ja siten myöhempien Ruotsin kuninkaiden esi-isä. Hänen uskotaan kuolleen Lenan taistelussa vuonna 1208, joskin todisteet eivät ole vakuuttavia.

 Perhe 
Minniskiöldin varhaisin tunnettu esi-isä on tiettävästi ollut Folke Paksu, vaikutusvaltainen ruotsalainen 1100-luvun alun johtaja, joka meni naimisiin Ingegerd Knudsdatterin kanssa. Ingegerd oli Tanskan kuninkaan Knuut Pyhän ja Adele de Flanders tytär. Adele oli Kaarle Suuren jälkeläinen.Philip Line, Kingship and State Formation in Sweden 1130-1290. Leiden: Brill, 2007, s. 499-500. Ingegerd ja hänen sisarensa Cecilia muuttivat molemmat Ruotsiin äitinsä Adelan kuoleman jälkeen ja menivät siellä naimisiin. Folke ja hänen sukulaisensa olivat siksi lähellä Tanskan kuningaskuntaa.S. Otto Brenner: Nachkommen Gorms des Alten König von Dänemark 936 I. – XVI. Generation; Dansk Historisk Haanbogsvorlag DK- 2800 Lyngby 2. Ausgabe (Reprint 1978) , Nr. 137 der Nachkommen von König Gorm des Alten

Keskiaikaisen ruotsalaisen sukututkimuksen mukaan "Folke Paksu oli Benedictus (Bengt) Snivilin isä ja että Benedictus syntyi jarl Birgerin, jarl Charlesin ja Magnuksen isänä, jota kutsuttiin Minniskiöldiksi".Nils Ahnlund, "Vreta klosters äldsta donatorer", Historisk tidskrift 65, 1945, p. 340. Kun hänen vanhempi veljensä Birger Brosa toimi Riksjarlin virassa vuosina 1174–1202, nuorempi Magnus asui Bjälbon perhetilalla nykyisessä Mjölbyn kunnassa, Östergötlandissa, Ruotsissa. Ingrid Gustin "Kvinnan, tornet och makten i Bjälbo" i Mats Mogren, Mats Roslund, Barbro Sundnér och Jes Wienberg (redaktörer) Triangulering. Historisk arkeologi vidgar fälten", Lund Studies in Historical Archaeology 11, Institutionen för arkeologi och antikens historia, Lunds universitet, Lund 2009, ISSN 1653-1183, , sid. 112-114 Hänen on oletettu olleen Itä-Götanmaan lainpuhuja, joskaan tietoa ei ole dokumentoitu.A. M. Strinnholm, Svenska folkets historia, Vol. IV. Stockholm: Hörbergska Boktryckeriet, 1852, p. 286. Hän meni mahdollisesti naimisiin kuninkaallista syntyperää olevan aatelisnaisen Ingrid Ylvan kanssa, joka synnytti useita poikia, jotka vaikuttivat Ruotsin varhaiseen historiaan, erityisesti Birger-jaarlin. Hänet mainitaan kahdessa nykyaikaisessa tutkintotodistuksessa (DS 70, 116) Birger Brosan veljenä sekä kuningas Magnus Birgerssonin toimesta, joka kutsui häntä kirjeessään vuonna 1280 "isoisäksi".

 Lapset 
Ensimmäisestä avioliitosta:

 Eskil Magnusson, Västergötlandin lainpuhuja vuosina 1217–1225. Hän oli naimisissa Kristinan kanssa, Eric Pyhän tyttärentytär ja norjalaisen kreivi Hakon Hullun leski.
 Ehkä tytär, joka meni naimisiin Sigtrygg Bengtssonin (Boberg) kanssa.

Jommankumman vaimonsa kanssa

 Karl Magnusson, Linköpingin piispa, joka kuoli Lihulan taistelussa Virossa vuonna 1220.
 Bengt Magnusson († 4. tammikuuta 1237), seurasi Karl Magnussonia Linköpingin piispana ja kuoli vuonna 1237.

Toisesta avioliitosta:

 Birger Magnusson, Birger Jarl, jolla oli keskeinen rooli Ruotsin konsolidoinnissa ja Jarl Ruotsissa .
 Hänen poikansa Valdemar Birgerssonista tuli Ruotsin kuningas vuonna 1250 äidin puoleisen setänsä Eric XI: n seuraajana, jota kutsuttiin "lipsiksi ja rampaksi" (kuningas 1222-1250); hän oli ensimmäinen Bjälbon talosta - joka tunnetaan paremmin nimellä Folkungs - ja oli Ruotsin kuningas vuosina 1250 - 1275. Detlev Schwennike: Europäische Stammtafeln, Verlag J. A. Stargardt, Marburg, 1980 Neue Folge, Band II, Tafel 116
 Elavus (Elof) Magnusson kuoli vuonna 1268, kenties Ingrid Ylvan poika myöhemmästä avioliitosta. Philip Line, Kingship and State Formation in Sweden 1130-1290. Leiden: Brill, 2007, pp. 502-3.
 Kun otetaan huomioon monet pojat, hänellä saattoi olla myös tyttäriä, joiden nimiä ei tiedetä.

 Taistelu kruunusta 
Jälkeläistensä kiinteistöistä päätellen Magnus Minniskiöld omisti useita maita Itä-Götanmaalla ja on luultavasti vastuussa Bjälbon kirkon rakentamisesta. Philip Line, Kingship and State Formation in Sweden 1130-1290. Leiden: Brill, 2007, pp. 507, 513. Vaikka Magnus ei Birger Brosan nuorempana veljenä ollutkaan vaikutusvaltaisen perheen pää, hänen keskeinen asemansa hallitsevassa eliitissä viittaa siihen, että hän oli aktiivisesti mukana taistelussa Sverker - talon ruotsalaisen Sverker II:n ja Erik Knutssonin välillä. Ericin talosta Ruotsin kruunusta, josta käytiin kolme päätaistelua. Ensimmäinen oli Älgaråsin taistelu (nykyinen paikka ruotsalaisessa Töreboda -yhteisössä Västergötlandissa ) marraskuussa 1205, jossa kuningas Sverker II voitti Erik Knutssonin. Toinen oli Lenan taistelu (nykyinen Kungslena Västergötlandissa) 31. tammikuuta 1208, jossa Erik Knutsson ruotsalaisen (ja norjan?) armeijan kanssa voitti tuhoisan voiton kuningas Sverker II:sta ja hänen Tanskan armeijansa ajoissa hänet. valtaistuimelta ja asettui valtaistuimelle Erik X:nä, Ruotsin kuninkaana vuosina 1208–1216. Viimeinen oli Gestilrenin taistelu (ehkä Enköpingissä Upplandissa ) 17. heinäkuuta 1210, jossa syrjäytynyt kuningas Sverker II tanskalaisen armeijan kanssa yritti saada takaisin valtaistuimensa, mutta hävisi ja kuoli taistelussa.

Keskiaikainen Liber Daticus (lahjoituskirja) Lundista kertoo, että Magnus-niminen aristokraatti kaatui Lenan taistelussa ("II Kal. helmikuuta. obiit Magnus, qui occisus est in Gocia apud Lene, Anno Dominice incarnationis MCCVIII").  Tämän Magnuksen yhtälö Magnus Minniskiöldin kanssa ei kuitenkaan ole varma. Hänen poikansa Birger Jarlin jäännökset on tutkittu, ja ne osoittavat, että hän oli kuollessaan 50–55-vuotias ja Magnus oli siis luultavasti elossa vielä muutama vuosi Lena-taistelun jälkeen. Dick Harrison, "Jarlen som byggde riket", Populär Historia 2010, http://popularhistoria.se/artiklar/birger-jarl-jarlen-som-byggde-riket/

 Viitteet 

Luokka:1200-luvulla kuolleet
Luokka:Ruotsalaiset poliitikot
Luokka:Ruotsin aateli