COVID-19:n pitkäaikaiset ja pysyvät vaikutukset

Pitkäkestoinen koronatauti eli long covid -tauti (engl. long tai prolonged covid) on mRNA-rokotteenhttps://yle.fi/a/74-20007969, SARS-CoV-2 -virusaltistuksen tai sen aiheuttaman Covid-19 -taudin aiheuttama sairaus (diagnoosikoodi U09.9.), johon liittyy pitkäaikaisia tai pysyviä oireita. Pitkä korona on yleisin tehohoitoa vaativan tautimuodon sairastaneilla, mutta myös jopa oireettoman koronan sairastaneet voivat sairastua siihen.

Pitkäkestoinen korona alkaa vasta virustartunnan parantumisen jälkeen ja se saattaa johtua myös koronatautiin annetuista hoidoista. WHO:n mukaan pitkäkestoiseksi koronataudiksi eli long covidiksi lasketaan ne tapaukset, joissa oireet alkavat kolmen kuukauden kuluessa tartunnasta ja kestävät vähintään kaksi kuukautta eikä niille löydy muuta selitystä kuin korona. Yhdysvaltojen terveysviranomaisen kriteerit pitkäkestoiselle covidille ovat vähintään neljä viikkoa kestävä oireilu, jossa esiintyy etenkin hengitysvaikeutta, uupumusta, alentunutta fyysisen tai kognitiivisen rasituksen sietoa ja keskittymisvaikeutta eli aivosumua.

Pitkän koronan oireet vaihtelevat lievistä vakaviin.

 Yleisyys 
Pitkän koronan yleisyydestä on esitetty monia toisistaan merkittävästi poikkeavia arvioita. Oireet ovat yleisimpiä vakavan koronainfektion sairastaneilla, mutta niitä esiintyy myös lievien ja oireettomien infektioiden yhteydessä. Pitkä korona vaikuttaa olevan keskimääräistä yleisempi naisilla, keski-ikäisillä ja niillä, joilla akuuttiin infektioon liittyi enemmän oireita.

Suomen sosiaali- ja terveysministeriön long covid -työryhmä julkaisi tammikuussa 2022 tutkimuskatsauksen, jonka mukaan keskimäärin 10–20 prosentilla vakava-asteisen koronan sairastaneista esiintyisi pitkittyneitä koronaoireita. Siihenastisen tutkimustiedon perusteella vaikutti siltä, että pitkittyneet koronaoireet lakkaavat monilla potilailla vuoden kuluessa. Työryhmän mukaan yleinen arvio on, että noin 10–20 prosenttia koronavirustaudin sairastaneista kärsii kolmen kuukauden kuluttua sellaisista pitkäaikaisoireista, jotka vaikuttavat olennaisesti arkisiin toimintoihin. Rokotus laskee pitkän koronan riskiä tutkimusten mukaan merkittävästi.

Ryhmän jäsen, professori Ilkka Julkunen totesi arvion luvun epäluotettavaksi raportin kiireellisen kasaamisen, tietojen yhteismitattomuuden, julkaisuharhan ja monen tutkimuksen vertaisarvioimattomuuden vuoksi. Raportti sai maailmalla kovaa kritiikkiä, koska tutkimuksissa ei ollut vertailuryhmiä, ne olivat rokotteettomalta ajalta ja erilaisia oireita ei eroteltu. Risto Roine myöntää arvostelun osin oikeaksi, koska tutkimuksia oli heikosti saatavilla.

Tanskan teknillisen yliopiston DTU:n laskennollisen biokemian ja lääketieteen professori Kasper Planeta Kepp kritisoi STM:n katsausta twitterissä siitä, että sen johtopäätökset perustuvat osin tutkimuksiin, joissa ei käytetty vertailuryhmää. Suurin osa tutkimuksista oli tehty lisäksi ennen koronarokotteiden kehittämistä. Aiheesta tehdyt tutkimukset ovat myös huonosti vertailukelpoisia, koska Yhdysvaltojen terveysviranomainen määrittelee long covidin hyvin eri tavalla kuin WHO. Kyselytutkimuksille on niin ikään tyypillistä, että ne liioittelevat oireiden yleisyyttä, koska oireista kärsineillä on taipumus osallistua niihin muita aktiivisemmin.

Vain 1,3 prosenttia yksityistalouksien briteistä, jotka uskoivat sairastaneensa koronan, kertoi sairastavansa pitkittynyttä koronaa.

The Lancetin eClinicalMedicine -lehdessä julkaistun artikkelin mukaan vertailuryhmällä oli "long covid -oireita" siinä missä covidin sairastaneillakin, ainoina poikkeuksina haju- ja makuaistien huononeminen.

Vuonna 2020 julkaistun brittitutkimuksen mukaan kaksi prosenttia koronan sairastaneista kärsii long covid -oireista vielä kolmen kuukauden kuluttua koronaan sairastumisestaan. Osalla koronapotilaista oli saanut pysyviä vaurioita sydämeen ja keuhkoihin, osa sairasti tehohoidon jälkeistä oireyhtymää (post-intensive-care syndrome), osa oli sairastunut ME-tautiin eli virustartunnan jälkeisen väsymysoireyhtymään ja osa ei ollut parantunut koronataudista lainkaan. Vuonna 2022 julkaistun yhdysvaltalaistutkimuksen mukaan sekä vakavan että lieväoireisen koronan sairastaminen lisäävät selvästi riskiä saada kognitiivisia häiriöitä, unihäiriöitä tai päihdeongelmia sekä sairastua masennukseen, ahdistuneisuushäiriöön tai stressioireyhtymiin. Keskimäärin kuusi prosenttia koronapotilaista sai koronan aiheuttamia mielenterveysongelmia tautia seuranneen 12 kuukauden aikana.

Jälkioireet ovat erityisen yleisiä nuorilla ja keski-ikäisillä.

Vakavana sairastettu koronatauti lisää pitkäkestoisen koronataudin riskiä. Esimerkiksi HUS:ssa tehohoitoon joutuneista vain 60 prosenttia kykeni palaamaan töihin kolmen kuukauden sisällä hoidon päättymisestä.

 Suomessa 
Suomessa 1 300 henkilölle oli maksettu sairaspäivärahaa pitkästä koronasta tammi-lokakuussa 2022, mikä on noin promille yli miljoonasta virallisesti rekisteröidystä koronatartunnasta. Pitkäkestoisen koronan koodilla U08 tai U09 lääkärit olivat merkinneet 20 000 potilaalle diagnoosit, mutta näistä useimmat eivät olleet kestäneet kahta kuukautta, vaan kyseessä oli esimerkiksi sitä lyhyempi sitkeä yskä, joten WHO:n pitkän koronan määritelmä ei täyttynyt. Joulukuuhun 2022 mennessä long covid -poliklinikalle oli annettu lähetteet noin 800 potilaalle, joista puolta oli hoidettu siellä. Todennäköisimmin pitkiä koronia on joitain tuhansia. Lapsilla sitä ei ole juuri koskaan. Tutkimukset aiheesta voivat koskea omikronia vahvempia aiempia koronavariantteja ja rokottamattomia ihmisiä.

 Oireet 

 Yleiset oireet 
Saksassa lähes kaikilla 18-40-vuotiailla pitkittyneestä taudista kärsivillä on havaittu neurologisia ongelmia. Pitkittyneissä jälkioireissa on usein aivosumua ja väsymystä sekä vaikeuksia keskittyä ja muistaa asioita. Virus vaikuttaa aivoissa myös maku- ja hajuaisteihin. Virus vaikuttaa myös ihmissuhteita sääteleviin aivojen osiin.

Lääkäriseura Duodecimin julkaiseman artikkelin mukaan yleisimpiä pitkäkestoisia tai jälkioireita ovat uupumus, hengitysvaikeudet, kuume, kurkkukipu, yskä, lihaskivut (myalgia), pahoinvointi tai oksentelu, päänsärky, haju- ja makuaistin vajaus (eli anosmia ja ageusia). Vähemmän yleisiä oireita ovat muun muassa keuhkofibroosi, keuhkotulehdus, keuhkoverisuonten muutokset, matala happisaturaatio, sydänlihas- ja sydänpussitulehdus, rytmihäiriötuntemukset, rintakipu, sydämen vajaatoiminta, sydäninfarkti, veritulpat tai muut veren hyytymisaktiivisuuden muutokset, maksan toimintahäiriö, ripuli, aivoinfarkti, Guillain-Barrén oireyhtymä, huimaus, muistamattomuus, ahdistus, keskittymisvaikeudet, kognitiivisten toimintojen heikentyminen, masennus, sekavuus, ihottuma, munuaisten toimintahäiriö, imusolmukkeiden suurentuminen ja nivelkivut.

Marraskuussa 2021 julkaistiin yli 20 000 henkeä käsittävä ranskalaistutkimus, jonka mukaan covid-tauti ei aiheuttanut mitään muita jälkioireita kuin hajuaistin menetyksen. Tulos saattaa selittyä osaksi sillä, että osanottajilta ei kysytty kroonisista oireista, vaan kaikista puolen vuoden aikana esiintyneistä tilapäisistäkin oireista.

 Aivovauriot 
Vuonna 2022 julkaistiin ensimmäinen laajamittainen tutkimus, jossa selvitettiin covid-19-taudin aiheuttamia aivomuutoksia. Yhdistyneen kuningaskunnan biobankkiin tallennettuihin aivokuviin perustuvassa brittitutkimuksessa havaittiin, että koronan sairastaneilta koehenkilöiltä katosi keskimäärin 0,7 prosenttia ja joistain aivojen osista jopa 2 prosenttia verrokkeja enemmän harmaata aivoainetta keskimäärin kolmen tutkimusvuoden aikana. Aivoainetta katosi etenkin haistamisesta vastaavilta alueilta, mutta myös muistitoiminnoista vastaavilta. Keskimääräinen kato oli suurinta sillä viidellätoista prosentilla, joka joutui koronan vuoksi sairaalahoitoon, mutta aivojen kutistumisvauhdista löytyi eroa myös silloin, kun sairaalahoitoon joutuneet poistettiin aineistosta.

Tutkimuksen tekijät huomauttivat, että vaikka koronan aiheuttama keskimääräinen muutos aivojen tilavuudessa oli pieni, se vastasi kuitenkin seitsemän vuoden aikana tapahtuvaa keskimääräistä katoa vanhuusvuosina tai kymmenen vuoden aikana tapahtuvaa katoa keski-iässä. Kun Covidin vuoksi sairaalahoitoon joutuneet poistettiin aineistosta, havaittiin lisäksi, että koronan sairastaneet suoriutuivat keskimäärin kymmenisen prosenttia hitaammin älyllisiä toimintoja mittaavista testeistä. Ero Covidin sairastaneiden ja sairastamattomien välillä oli sitä suurempi, mitä vanhemmasta ikäryhmästä oli kyse. Tutkimuksessa havaittiin myös, ettei keuhkokuumeen tai influenssan sairastaminen voinut selittää havaittua aivoaineen katoa, koska kyseiset sairaudet aiheuttavat erityyppisiä aivomuutoksia.

Tutkimukseen osallistui lähes 800 51–81-vuotiasta osanottajaa, joista 401 oli sairastanut koronan 31.5.2021 mennessä eli ennen toista aivokuvausta. Sairaalahoitoa vaatineen koronan sairastaneiden osuus tutkittujen joukossa oli tavallista pienempi. Tutkimuksessa ei kyetty tutkimaan koronarokotusten aivokatoa ehkäisevää vaikutusta, koska tutkijoilla ei ollut tietoa koronaan sairastuneiden saamien rokotusten ajankohdista.  Koronarokotuksen on arvioitu jopa puolittavan long covidin riskin.

Suomen aivotutkimusseuran puheenjohtaja, aivotutkija Pirta Hotulainen esitti yllä kuvattuun brittitutkimukseen vedoten muun muassa sitä, että neljännen koronarokotteen antamista riskiryhmäläisille kiirehdittäisiin. Terveyden ja hyvin­voinnin laitoksen ylilääkäri, rokotetutkija Hanna Nohynek huomautti tähän, ettei kyseisen tutkimuksen perusteella voida tietää, pätevätkö tulokset myös omikronmuunnokseen. Turun yliopiston psykiatrian professori Hasse Karlsson piti lisäksi todennäköisenä, ettei kukaan tutkimuksen korona-potilaista huomaa arjessaan koronan aiheuttamia aivomuutoksia.

Helsingin yliopiston neuroimmunologian professori Pentti Tienarin mukaan koronapotilailla havaitussa aivokuoren ohenemisessa olisi kyse todennäköisesti covid-19-tautiin matala-asteisen tulehduksen aiheuttamasta jopa kaksi vuotta kestävästä aivoaineen tilapäisestä pseudokadosta, johon ei liity hermosolujen vähenemistä. Aivoaineen pseudokadon oletetaan johtuvan tulehduksen aiheuttamista nestetilavuuden muutoksista. Tulehdus ja siihen liittyvä turvotus lisäävät aivoaineen tilavuutta, koska sen nestepitoisuus kasvaa. Kun tulehdus vähenee, aivoaine kutistuu kahdessa vuodessa ennalleen, mitä kutsutaan pseudokadoksi. Jos kyseessä olisi pseudokato, koronan olisi siis pitänyt aiheuttaa aivoaineen lisääntymistä eikä kutistumista. Pseudokatoa tapahtuu lisäksi pikemminkin valkeassa kuin harmaassa aivoaineessa.

 Sydämen vauriot 
SARS-CoV-2-viruksen on havaittu monistuvan sydämen soluissa aiheuttaen sydämen solujen kuolemaa ja solukalvon tuhoutumista sekä sydänlihaksen arpeutumista. Tämä haittaa sydämen supistumista. COVID-19 voi aiheuttaa sydänkohtauksia ja sydänsairauksia muutoin terveissä ihmisissä.

Myös vähäoireisena sairastettu COVID-19 voi aiheuttaa sydämen vaurioita, myös nuorille. Vauriot voivat heikentää pysyvästi mahdollisuuksia harrastaa urheilua. Sydämen vaurioituminen saattaa altistaa rytmihäiriöille.

 Sisäelinten vauriot 
Tauti voi vahingoittaa myös verisuonia ja munuaisia. Taudissa mahdollisesti ilmenevä aivokalvontulehdus voi johtaa aivovaurioihin. COVID-19 voi aiheuttaa arpikudoksen muodostumista keuhkoihin (keuhkofibroosia), joka vaikeuttaa esimerkiksi hengittämistä.

 Hedelmällisyyden lasku 
COVID-19:n on myös epäilty voivan aiheuttaa miehillä hedelmällisyyden laskua. Tauti voi heikentää sperman laatua ja alentaa lisääntymiskykyä. Taudin jälkeen on havaittu pysyvää heikkenemää sperman kokonaismäärässä ja sukusolujen osuudessa siinä. COVID-19 voi vaurioittaa lisääntymisterveyttä sytokiinimyrskyn kiveksissä aiheuttaman tulehduksen seurauksena. Tieteellistä näyttöä siitä pääseekö itse virus sukusoluihin tai kiveksiin ei vielä ole.

 Kilpirauhasoireet 
On olemasssa viitteitä siitä, että COVID-19-virus saattaa johtaa kilpirauhasen vajaatoimintaa aiheuttavan autoimmuunityreoidiitin pahenemiseen.Hypothyroidism is associated
with prolonged COVID-19-
induced anosmia: a case–
control study, https://jnnp.bmj.com/content/jnnp/92/8/911.full.pdf.

 Oireiden paraneminen 
Osalla jälkioireet helpottuvat ajan kanssa, mutta toisilla ne jatkuvat jopa yli 6 kuukautta. Jälkioireet ovat usein monimuotoisia, potilaskohtaisia ja niiden voimakkuus voi vaihdella ajankohdan mukaan. Uusia jälkioireita voi ilmaantua jopa 5 viikkoa virustartunnasta parantumisen jälkeen.

Tutkimuksista ei ole löytynyt tukea sille ajatukselle, että vakavan koronataudin vakavan muodon sairastaneilla esiintyisi long covidin vakavaa muotoa enemmän kuin lievemmän koronan sairastaneilla. Osalla lieväoireisen koronan sairastaneista long covid -oireisto muuttuu ajan mittaan vaikeammaksi. 

 Oireiden hoito 
Jälkioireisiin sopivaa hoitoa tutkitaan toistaiseksi, mutta niitä helpottavat todennäköisesti oireenmukainen hoito, lepo ja liikunnan vähittäinen lisääminen. SARS-CoV-2-rokotteen saaminen saattaa helpottaa jälkioireita. Pitkäaikaisista koronaoireista kärsiville on avattu Suomessa erillisiä poliklinikoita..

Koronarokotus saattaa jopa puolittaa pitkäaikaisten ja pysyvien seurausten eli long covidin riskin.

Pitkäkestoisille oireille on ehdotettu omaa ICD-tautiluokitusta, joka erottaisi sen COVID-19-taudista. Tautiluokituksessa on kuitenkin jo olemassa virusinfektiota seuraavan väsymysoireyhtymän diagnoosi eli ME-tauti. Suomalaisessa tutkimuksessa havaittiin, että vain puolelle niistä, jotka olivat työkyvyttömiä edelleen kolmen kuukauden kuluttua hoidon päättymisestä, oli myönnetty sairauslomaa.

 Hoito 
Pitkän koronan hoito perustuu oireiden lievittämiseen. Esimerkiksi sydänoireita voidaan hoitaa beetasalpaajilla. Hoidossa tärkeää on stressitekijöiden purku, vähittäinen aktiivisuuden lisääminen ja riittävä lepo. Liiallinen rasitus voi johtaa oireiden pahenemiseen uudelleen. Hoidon ja kuntoutuksen tulisi olla moniammatillista.

Tiedetään, että muiden virusten aiheuttamat pitkäaikaiset oireyhtymät lievenevät kuukausien kuluessa. Tutkimusnäyttö tukee oireiden lievenemistä ajan kuluessa myös pitkän koronan tapauksessa. Hoidon ja kuntoutuksen kannalta on tärkeää ylläpitää toivoa paranemisesta. On kuitenkin myös tapauksia, joissa oireet ovat kestäneet jo liki kaksi vuotta. Varmaa tietoa ennusteesta ei vielä ole. 

 Etiologia (syntymekanismit) 
Jälkioireiden syntymekanismeja tunnetaan huonosti. Osa oireista selittyy taudin aiheuttamien pitkäkestoisten tai pysyvien elinvaurioiden kautta. Korona saattaa esimerkiksi arpeuttaa keuhkoja ja sydäntä, vahingoittaa maksaa ja munuaisia sekä aiheuttaa aivoaineen katoa.

Pitkän koronan saaneilta puuttuvat usein vasta-aineet. He ovat kuitenkin saattaneet sairastaa koronan, mutta heille ei muodostunut vasta-aineita. Tämä ominaisuus saattaisi olla yhteydessä pitkän koronan syntyyn.

Jotkut tutkijat arvelevat, että pitkä korona johtuisi tulehduksen jatkumisesta autoimmuunireaktion vuoksi. Covid-19-virus saattaa ehkä jäädä elämään kudokseen ja aktivoitua myöhemmin uudelleen herpesviruksen tavoin. Raju infektio saattaa aiheuttaa jopa traumaperäisen stressihäiriön. Erään teorian mukaan covid 19 virus jäisi lymyämään tiettyyn osaan elimistöä. Esimerkiksi suolistossa lymyilevä koronavirus saattaisi selittää pitkään jatkuvat vatsaongelmat ja hermostossa lymyilevä taas hajuaistin puuttumisen. Koronavirus saattaa myös aiheuttaa voimakkaan elimistöä tuhoavan immuunireaktion. Toisen teorian mukaan long covid aiheutuisi siitä, että  ihmisen immuunijärjestelmä ei palaudu enää entiselleen koronan jälkeen. Covid 19 virus saattaa myös häiritä ihmisen aineenvaihduntaa. Sairastettu koronatauti saattaa aiheuttaa esimerkiksi diabeteksen puhkeamisen. Erään teorian mukaan korona saattaa aiheuttaa myös verisuonten ennenaikaista vanhenemista.

Pitkä korona saattaa johtua myös edellä kuvattujen syntymekanismien yhdistelmästä.

Myös tehohoitoa vaativa infektio asettaa elimistön koville, samoin kuin nukutus ja hengityslaitteiden käyttö. Henkinenkin toipuminen tehohoidosta voi viedä aikansa, samoin kuin lihasmassan ja keuhkojen kunnon palautuminen.

 Toiminnallinen häiriö 
Koronaoireita on pidetty myös toiminnallisena häiriönä, missä oireet johtuvat psyykkisestä kuormituksesta ilman että niille olisi olemassa elimellisiä syitä. Neurologian professori Risto O. Roineen mukaan toiminnallinen komponentti on yleensä mukana muissakin sairauksissa, eikä se olisi yleensä ensisijainen syy long covidiin.

Vuonna 2024 Husin pitkittyneiden oireiden kuntoutuspoliklinikan ylilääkäri ja osastonlääkäri kirjoittivat, että puhe pitkittyneistä koronaoireista aiheuttaa turhaa pelkoa, esimerkiksi väitteet elinvaurioista ja dementiariskeistä. Riskikäsitysten normalisointi auttaa potilaita toimintakykyisiksi.

Pitkittyneitä oireita saa muista infektioista yhtä usein kuin koronasta. Oireet eivät siis näytä liittyvän koronavirukseen. Niitä voivat aiheuttaa kuormitustekijät ja haittakokemukset, kuten infektiot, tapaturmat, sairaudet tai vaikeat perhe- ja työtilanteet. Koronan aikainen liiallinen eristäytyminen yksinäisyys ja kuormittuneisuus voivat aiheuttaa turvattomuuden tunnetta, jopa uupumusta, kipua tai jatkuvaa ylivireyttä. Noin prosentti sai pitkittyneitä oireita.

Oireissa ei ole kyse elinvauriosta vaan oireet ovat oman mielen liiallista suojaustoimintaa, toiminnallinen häiriö. Samanlaisia ovat krooninen väsymysoireyhtymä, fibromyalgia ja ympäristöherkkyys. Useimmiten niitä saavat naiset ja aiemmin psyykkisistä sairauksista kärsineet.

 Vaikutukset lapsilla 
Suomessa lapsilla ei ole juurikaan ollut pitkää koronaa, esimerkiksi 13 keskussairaalasta ei löytynyt tammikuuhun 2021 mennessä yhtään tapausta alle 16-vuotiailla. Koko maasta niitä on löytynyt yhden käden sormilla laskettava määrä, ja hekin ovat yli kymmenvuotiaita. Muut hengitystieinfektiot ovat nyt isompi ongelma.

"Pitkän koronan" oireet näyttävät ainakin lapsilla yleensä johtuvan muusta kuin koronasta. Tutkimuskatsauksen mukaan ne ovat suunnilleen yhtä yleisiä koronan sairastaneilla lapsilla ja sairastamattomalla vertailuryhmällä. Yhdessä laadukkaimmista tutkimuksista koronatartunnan saaneista 9 prosentilla ja tartuntaa saamattomista 10 prosentilla oli oireita neljä viikkoa myöhemmin. Lapsi- ja aikuistutkimuksista usein puuttuu tällainen vertailuryhmä ja siksi pitkän koronan yleisyyttä yliarvioidaan: samanlaisia oireita tulee ilman koronaakin. Pitkää koronaa väitetään yleiseksi myös brittikyselyn perusteella, vaikka siinä vastausprosentti oli vain 13. Alakuloa, huolestuneisuutta ja onnetonta oloa koki 40 prosenttia vastanneista, mutta tutkijat uskovat sen kertovan myös koronapelosta ja rajoituksista, jotka lopettivat oleskelun koulussa ja ystävien kanssa.

Rokotetutkimuskeskuksen johtaja Mika Rämet totesi heinäkuussa 2021, että lasten pitkittyneistä covid-19-oireista on vain yksi pätevä tutkimus, ja siinä oireissa ei juuri ollut eroja virustaudin sairastaneilla ja sitä sairastamattomilla. Vuonna 2021 julkaistun tutkimuskatsauksen mukaan yli 12 viikkoa  jatkuvat oireet ovat  lapsilla ja nuorilla luultuakin harvinaisempia. Jos oireita oli 4-12 viikon kohdalla, ne olivat yleensä päänsärky, väsymys, uniongelmat, keskittymisvaikeudet tai vatsakipu.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
 Duodecim-terveyskirjaston artikkeli pitkästä koronasta
 LongCovidSOS-potilasyhdistyksen kotisivu (englanniksi)

Luokka:Koronaviruspandemia 2019–
Luokka:Sairaudet
Luokka:Oireyhtymät
Luokka:COVID-19