Janaki Ammal

Edavaleth Kakkat Janaki Ammal (1897–1984) oli intialainen kasvitieteilijä. Hän tuli kuuluisaksi hyötykasvien jalostuksen ansiosta, ja käytti myöhemmin arvovaltaansa luonnonsuojelun hyväksi.

Janaki opiskeli kasvitiedettä Madrasissa. Tuohon aikaan Intiassa naisten lukutaitokin oli harvinaista, ja nainen yliopistossa oli harvinaisuus koko maailman mittakaavassa. Ammal toimi kolme vuotta opettajana naisten kristillisessä opistossa ennen kuin sai stipendin Yhdysvaltoihin. Hän opiskeli Michiganin yliopistossa kasvien sytologiaa, ja erikoistui hybridilajikkeiden kehittämiseen eri lajien ja jopa eri kasvisukujen risteytyksillä. Hän väitteli vuonna 1931.

Hän käytti osaamistaan makeampien sokeriruokolajien kehittämiseen. Omavaraisuus sokerin tuotannossa oli merkittävä asia itsenäisyyttä tavoittelevalle Intialle.

Chandrasekhara Raman perusti Intian tiedeakatemian vuonna 1935, ja valitsi Janakin yhdeksi sen ensimmäisistä jäsenistä. Janakin sukupuoli ja perhetausta alhaisessa kastissa aiheuttivat kuitenkin ongelmia. Vuonna 1940 hän muutti Englantiin, ja työskenteli John Innes Institutessa ja Royal Horticultural Societyssa.

Itsenäistyneen Intian pääministeri Jawaharlal Nehru kutsui Janakin Intiaan kehittämään maan maataloutta. Hän kuitenkin huomasi, että ruoantuotannon tavoittelu oli johtamassa metsäkatoon, ja alkoi puhua luonnonvaraisten kasvilajien säilyttämisen tärkeydestä. Hän tuki voimakkaasti Save Silent Valley -liikettä, joka pyrki suojaamaan metsäistä laaksoa, jota uhkasi tekojärven alle jääminen. Laaksosta tuli Silent Valleyn kansallispuisto vajaa vuosi Janakin kuoleman jälkeen.

Janakin Intian tieteelle antaman panoksen johdosta hän sai Padma Shri -palkinnon vuonna 1977.

 Lähteet 

Luokka:Intialaiset biologit
Luokka:Vuonna 1897 syntyneet
Luokka:Vuonna 1984 kuolleet