Abaton (Epidauros)

Abaton () eli Enkoimeterion () oli antiikin aikainen enkoimeterion eli parantolatoimintaan liittynyt nukkumisrakennus Epidauroksen Asklepieionissa eli Asklepioksen pyhäkköalueella Kreikassa.

 Historia 

Abaton rakennettiin myöhemmällä klassisella kaudella noin vuonna 400–350 eaa. Arkeologisten tutkimusten perusteella rakennuksella on kuitenkin ollut varhaisempia edeltäjiä jo arkaaisella kaudella 500-luvun eaa. puolivälissä ja klassisen kauden alkupuolella 400-luvulla eaa.

pienoiskuva|vasen|upright|Potilaat nukkuvat Epidauroksen Asklepieionissa. Ernest Boardin maalaus.
Abatonia käytettiin enkoimeterionina eli nukkumistilana, jossa parantajajumala Asklepiokselta apua toivoneet potilaat viettivät yönsä odottaen saavansa apua unen aikana (). Rakennuksesta käytettiin nimitystä abaton (”ei sisään astuttavissa”), koska parantamismenetelmä oli mysteeri, ja tarkoitettu vain niille, jotka olivat valmistautuneet kohtaamaan jumalan.

Arvellaan, että valmistautumis- ja puhdistautumismenojen jälkeen potilaat saattoivat lukea rakennuksessa piirtokirjoituksina esillä olleita kertomuksia aiemmista ihmeparantumisista, mikä vaikutti kenties itsesuggestion kautta heidän omaan paranemiseensa, ja tämän jälkeen viettivät siellä yönsä. Nukkuminen symboloi sairauden kuolemaa. Asklepios, joka vieraili potilaan luona unessa, taas antoi uuden, terveen elämän.

Rakennusta laajennettiin oletettavasti roomalaisella kaudella. Sen raunioita on ennallistettu vuosina 1989–2004.

 Rakennus 

Abaton oli kaksiosainen stoa eli pylväshalli, joka edusti joonialaista tyyliä. Se sijaitsi Asklepioksen temppelin pohjoispuolella ja muodosti Asklepioksen pyhäkköalueen luoteiskulman.

pienoiskuva|Abatonin alemman kerroksen kunnostettuja raunioita.
Stoan pituus oli alun perin noin 38,1 metriä ja leveys noin 9,4 metriä. Se oli kaksilaivainen ja avautui etelään päin, ja siinä oli joonialaiset pylväät sekä julkisivussa että sisäpuolella. Roomalaisaikaisessa laajennosvaiheessa stoaa jatkettiin länteen päin niin, että sen pituus lähes kaksinkertaistui ollen nyt noin 70,9 metriä. Laajennososa oli kaksikerroksinen ja sen yläkerros liittyi alkuperäiseen stoaan, johtuen siitä, että rinne laski paikalla alaspäin. Alakerrokseen pääsi laskeutumaan ulkopuolella olleita portaita pitkin. Laajennoksen jälkeen stoassa oli ylemmän kerroksen julkisivussa 29 joonialaista pylvästä ja sisäpuolella kattoa tukemassa 13 pylvästä. Sisäpuolen pylväiden välissä oli oletettavasti puisia väliseiniä. Alemman kerroksen julkisivu oli suljettu seinällä, jossa oli ovia ja doorilaista tyyliä edustaneita pilastereja.

pienoiskuva|Abatonin pohjapiirros.
Rakennuksen kaakkoiskulmassa oli kaivo. Sieltä on löydetty suuri määrä laattoja, joihin on kirjoitettu selontekoja ihmeellisistä parantumisista. Rakennuksen länsipäässä oli lähdekaivo.

Rakennuksesta on säilynyt vain sen alaosaa sekä joitakin ylempien rakenteiden osasia. Ennallistustöissä on pystyretty osa pylväistä ja seinistä käyttäen uutta materiaalia.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Epidauroksen rakennukset ja rakennelmat
Luokka:Stoat