Monopolikapitalismi

Monopolikapitalismi on etenkin marxilaisuudessa esiintyvä käsite, joka tarkoittaa kapitalistisen tuotantotavan vääjäämätöntä kehitystä kohti monopoleja ja yleensäkin keskittymistä. Monopolilla ei tässä tarkoiteta yhden yrityksen tai valtion monopolia vaan sitä, että vapaa kilpailu yrittäjien välillä ei ole mahdollista erilaisten resurssien takia.

Historiallisesti kapitalismin monopolisaatio ajoittuu tuotantotekniikan harppauksellista kehitystä viimeistään 1800-luvulla suurteollisuutta kohti ja pienyritysten joutumista esimerkiksi vuoden 1873 talouspulan aiheuttamana ahdinkoon. Tämä merkitsee vapaan kilpailun päättymistä. Monopolien ilmentyminä mainitaan muun muassa määräaikainen hintasopimus, kartelli, syndikaatti, trusti ja konserni. Marxilaisuuden perustanlaskijat ennustivat jo 1800-luvulla, että valtio tulee osaksi monopolikapitalistista järjestelmää, jolloin pääomapiirien tehtävistä osa siirretään verovaroin toimivalle valtiolle, jolloin valtiosta tulee osa kapitalistista järjestelmää ja syntyy valtiomonopolistinen kapitalismi.

Marxilaisten mukaan on keskeistä luoda monopolien vastainen rintama, johon työväenluokan ja talonpojiston ohella kuuluisivat muun muassa pienyrittäjät, jotka kaikki kärsivät monopolisoitumisesta. Samaan kysymykseen liittyy ajatus valtiosta sortokoneistona, jonka demokratisointi ei riitä, vaan valtion on viimeistään kommunismissa kadottava nykyisessä merkityksessään työtätekeville vastakkaisen voiman eli suurpääoman omistajien kadottua kuvasta tarpeettomana yhteiskuntaluokkana.

Neuvostoliittolaisen tutkijan Abram Mileikovskin mukaan on erikoista, jos porvarillinen valtio eli valtio, joka sinänsä hyväksyy monopolikapitalismin, voi tehokkaasti säännellä monopolien muodostumista.

 Lähteet 


Luokka:Marxilaiset käsitteet
Luokka:Taloushistoria