Stina Anderson

Kristina Amalia (Stina) Anderson (10. joulukuuta 1876 Björkäng, Länsi-Götanmaa – 31. elokuuta 1940 Skövde) oli ruotsalainen kirjoittaja ja virsirunoilija.

Hän oli maanviljelijän tytär. 14-vuotiaana hän sai tuhkarokon, ja sen seurauksena hän sairastui vaikeaan nivelreumaan, joka sitoi hänet pyörätuoliin ja vuoteeseen loppuelämäksi. Hän asui vuodesta 1910 lähtien sairaskodissa Skövdessä.

Anderson koki tehtäväkseen lohduttaa toisia kärsiviä kertomalla omista kärsimyksistään. Hän kirjoitti runoja ja kertomuksia, joita hän sai julkaistua muun muassa Svenska Posten -lehdessä ja Bildjournalen-viikkolehdessä. Hän kävi kirjeenvaihtoa arkkipiispa Nathan Söderblomin kanssa, ja tämä rohkaisi häntä kertomaan elämästään kirjan muodossa. Hän julkaisikin pari kirjaa 1920-luvun alussa (Prismor 1920 ja Livets innersida 1923). Samoihin aikoihin hän kirjoitti virren ”Att bedja är ej endast att begära” rukoussunnuntaina 1921, ilmauksena hänen sydämensä kokemuksesta. Runo julkaistiin Svenska Posten -lehdessä vuonna 1922.

Andersonin runo on virsi 213 Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjassa. Siitä on Wilhelm Snellin tekemä suomenkielinen käännös ns. Luulajan virsikirjassa vuodelta 1972, virsi 337 ”Ei rukous oo pelkkää anomista”. Nykyisessä Ruotsin kirkon virsikirjassa virren suomennos ”Kun rukoilen, en pyydä ainoastaan” on Anna-Maija Raittilan tekemä vuodelta 1999.

 Lähteet 

Luokka: Vuonna 1876 syntyneet
Luokka: Vuonna 1940 kuolleet
Luokka: Ruotsalaiset virsirunoilijat