Pompeu Fabra

Pompeu Fabra i Poch (20. helmikuuta 1868  Gràcia, Barcelona, Espanja –  25. joulukuuta 1948 Prades, Pyrénées-Orientales, Ranska) oli espanjalainen insinööri, filologi ja kielitieteilijä. Hän oli katalaanin kirjakielen standardoinnin johtava hahmo 1900-luvun alussa.

Elämä
Pompeu Fabra oli nuorin kolmentoista lapsen perheessä, josta vain kaksi hänen lisäkseen selvisi hengissä ensimmäisistä viikoista. Vuonna 1873 Espanjan ensimmäinen tasavalta julistettiin, ja hänen isästään tuli Gràcian (nykyään osa Barcelonaa) pormestari.

Fabra opiskeli insinööriksi, mutta jo opiskeluaikana hän osoitti filologista kiinnostusta. Vuonna 1891 kustantamo L'Avenç julkaisi hänen kirjansa Ensayo de gramática de catalán moderno, ja yhdessä Joaquim Casas Carbón ja Jaume Massó i Torrentsin kanssa hän aloitti Avenç-lehdessä katalaanin kielen tiedotuskampajan. Tämä oli alku kielen ensimmäiselle tieteelliselle kuvaukselle ja systematisoinnille ja perusta sen myöhemmälle standardoinnille.

Vuonna 1902 hänet valittiin  Bilbaon insinöörikoulun kemian professoriksi ja toimi siellä vuoteen 1912 asti. Hän jatkoi kiinnostusta äidinkieltään kohtaan. Hänen panoksensa katalaanin kielen ensimmäiseen kansainväliseen kongressiin vuonna 1906 oli merkittävä. Kun Institut d'Estudis Catalans perustettiin seuraavana vuonna, hänet nimitettiin kielitieteen osaston johtajaksi. Vuonna 1912 hän julkaisi Gramática de la lengua catalana -teoksen kastilian kielellä. Tätä seurasi vuonna 1913 Normes ortogràfiques. Hänen teoriansa katalaanin alueellisista ääntämyseroista ja etymologiasta herättivät kiivasta keskustelua. Diccionari ortogràfici -teoksen julkaiseminen vuonna 1917 päätti hänen kielitieteellisen trilogiansa.

Vuonna 1918 hänen katalaanin kielioppinsa tunnustettiin viralliseksi standardiksi. Tämä oli merkittävä edistysaskel katalaanin kielelle sen jälkeen, kun kieltä oli vuosikymmeniä laiminlyöty ja yhtenäisen oikeinkirjoituksen puuttuminen oli aiheuttanut sekaannusta. Vuonna 1931 hän julkaisi toisen opettajille suunnatun käsikirjan, Curs Mitja de gramàtica catalana, joka painettiin uudelleen vuonna 1968 nimellä Introducció a la gramàtica catalana. Vuonna 1932 Fabra sai vastaperustetun katalaanin filologian professuurin Barcelonan yliopistosta. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun katalaania opetettiin yliopistotasolla.

Vuonna 1934 Fabra oli yksi katalaanien rotupuhtautta ja eugeniikkaa kannattavan manifestin allekirjoittajista. Espanjan sisällissodan aikana hän pakeni Ranskaan, viisi päivää ennen kuin Francisco Francon joukot valtasivat Barcelonan. Pian sen jälkeen katalaanin kieli ja instituutiot kiellettiin. Fabra asettui lopulta Ranskaan. Hän jatkoi kielioppinsa parannetun version työstämistä, joka julkaistiin postuumisti vuonna 1956 nimellä Gramàtica Catalana. Hän oli Katalonian maanpaossa toimivan hallituksen jäsen.

Kataloniassa on nykyään Fabran mukaan nimettyjä katuja ja aukioita, metroasema ja Pompeu Fabra -yliopisto. 

Lähteet

Aiheesta muualla

Luokka:Espanjalaiset professorit
Luokka:Espanjalaiset insinöörit
Luokka:Filologit
Luokka:Kielitieteilijät
Luokka:Vuonna 1868 syntyneet
Luokka:Vuonna 1948 kuolleet