Klinkkeritiili

Klinkkeritiilet () ovat erityisen kestäviä, kovaksi poltettuja savitiiliä tai laattoja.Aikio ja Vornanen 1993, s. 335 Korkeassa lämpötilassa poltetut klinkkeritiilet ovat sulaneet tiiviiksi massaksi, ja ne kestävät hyvin lämpötilan vaihteluja ja ilmaston vaikutusta.

Klinkkeritiilet ovat saaneet nimensä tunnusomaisesta helähtävästä äänestä, joka syntyy, kun tiiliä kopauttaa yhteen. Klinkkeritiilet poltetaan kovassa kuumuudessa, lähellä tulta. Kuumuus synnyttää erityisen kovia ja kestäviä tiiliä, ja saa aikaan sekä tiilten karkean rakenteen että rikkaat värisävyt, jotka vaihtelevat punaisista, keltaisista ja oransseista sävyistä aina ruskeaan, violettiin ja mustaan. Jokainen klinkkeritiili on erilainen.

Alun perin klinkkeritiilet olivat hylkytavaraa, koska ne olivat epätasaisesti värjäytyneitä ja epämuodostuneita. Niistä tuli kuitenkin suosittuja 1900-luvun alussa, kun uudistusmieliset arkkitehdit alkoivat rakentaa taloja klinkkeritiilistä juuri sen vuoksi, että rouheat tiilet olivat niin omintakeisia.

Lähteet
Aikio, Annukka ja Vornanen, Rauni: Uusi sivistyssanakirja. Kustannusosakeyhtiö Otava 1993. .

 Viitteet 

Luokka:Rakennusmateriaalit