Abd al-Jabbar

Abd al-Jabbar  (n. 935 – 1024) eli Abu al-Hasan 'Abd al-Jabbar ibn Ahmad ibn Khalil ibn 'Abdallah al-Hamadhani al-Asadabadi oli viimeinen merkittävä islamin mu'taziliittisen koulukunnan mutakallim eli teologi. Hänet tunnetaan myös kunnianimellä Qadi eli "tuomari" ja "Imad al-Din" (uskon ylläpitäjä). Al-Jabbar laati mu'taziliittien opeista suuren synteesin aikana, jolloin koulukunta oli jo katoamassa.Martin, Woodward & Atmaja 1997, s. 33–35 Jabbar vaikutti šiialaisessa Buijidien valtakunnassa. 

Hänen elämäkerturinsa al-Hakim al-Jushami (k. 1101) kirjoittaa, että Qadin maine teologiassa (ilm al-kalam) oli levinnyt idästä länteen, ja että hänen elämänsä oli omistettu opettamiselle ja kirjoittamiselle, kunnes maa oli peitetty hänen kirjoillaan ja oppilaillaan. Modernin arvioitsijan mukaan al-Jabbar ei niinkään ollut originelli ajattelija kuin oikea ja hyvä mu'taziliitti.Martin ym. 1997, s. 46

 Elämäkerta 
Abd al-Jabbar syntyi vuoden 935 tienoilla Iranissa Hamadanin kaupungin lähellä olevassa Asadabadissa. Hän kävi aluksi  koraanikoulua (kuttab) ja opiskeli sen jälkeen haditheja useiden oppineiden johdolla. Al-Jabbar siirtyi Basraan, joka buijidien dynastian alaisena oli edelleen mu'taziliittien keskuspaikka. Al-Jabbar opiskeli erään näkemyksen mukaan ensin aš'arilaisuutta, mutta näki valon ja siirtyi kannattamaan mu'taziliittien oppeja. Hän siirtyi lopulta šiialaisten buijidihallitsijoiden pääkaupunkiin Bagdadiin. Lainopissa mu'taziliitit olivat yleensä hanafilaisia, mutta al-Jabbarin kerrotaan perehtyneen etenkin shafi'ilaisuuteen. Martin ym. 1997, s. 49–50

Bagdadista al-Jabbar siirtyi Ramhormozin kaupunkiin Persianlahden rannalle, missä hän 970 alkoi sanella pääteostaan Kitab al-mughni. Vuonna 977 hänen asuinpaikakseen tuli Ray, mistä hän sai päätuomarin viran. Kun häntä suosinut visiiri al-Sahib ibn 'Abbad kuoli 995, al-Jabbar menetti virkansa ja hänen omaisuutensa takavarikoitiin. Syytä tapahtumiin ei tunneta.Martin ym. 1997, s. 51–52

 Teokset 
Al-Jabbarin kerrotaan kirjoittaneen tai sanelleen 400 000 foliosivua tekstiä. Melkein kaikki on kadonnut, vaikka paljon siitä tunnetaan myöhemmistä kommentaareista.Martin, Woodward & Atmaja 1997, s. 52 Luku 'neljä' kerrannaisineen tarkoittaa seemiläisissä kielissä paljoutta yleensä, joten tietoa ei ehkä ole tarkoitettu kirjaimelliseksi.Öhrnberg 2001; Conrad 1987 Teoksista valtaisa Kitab al-mughni rinnastuu mittasuhteiltaan Tuomas Akvinolaisen teokseen Summa Theologica.Martin, Woodward & Atmaja 1997, s. 53

 Kitab al-usul al-khamza 
Al-Jabbarin noin kahdenkymmenen sivun pituinen teksti Kitab al-usul al-khamza (Kirja viidestä periaatteesta) on tiivistelmä mu'taziliittien koulukunnan opeista. Arabiankielinen teksti  löytyi Vatikaanin kokoelmista 1900-luvulla ja sen julkaisi Daniel Gimaret vuonna 1979. Al-Jabbar laati siitä itse pidemmän kommentaarin, joka on kadonnut. Tästä kommentaarista laati vuorostaan 800-sivuisen edelleen säilyneen kommentaarin Manekdim (k. 1034).Martin, Woodward & Atmaja 1997, s. 54–55, 59

Uskotaan, että mu'taziliitit tiivistivät jo varhain oppinsa viiteen periaatteeseen (al-usul al-khamza).Martin, Woodward & Atmaja 1997, s. 65 Al-Jabbarin teksti Kitab al-usul al-khamz esittää ne tiivistelmänä. Periaatteet ovat

 Jumalan ykseyden periaate (tawhid)
 Jumalan oikeudenmukaisuus
 Kuolemanjälkeinen palkinto ja rangaistus
 Käsitys siitä, kuka on 'muslimi' (vakavaan syntiin syyllistyneet ovat edelleen muslimeita, poikkeuksena epäusko)
 Hyvään kehottaminen ja pahan kieltäminen.Martin, Woodward & Atmaja 1997, s. 64, 66, 82

Manekdim kertoo, että kommentaarissaan al-Jabbar katsoi, että periaatteita oli oikeastaan vain kaksi, Jumalan ykseys ja oikeudenmukaisuus, ja loput kolme tarkensivat Jumalan oikeudenmukaisuuden periaatetta. Jumalan ykseyden kieltäjät ovat uskottomia (kafir), samoin ne, jotka kieltävät Jumalan oikeudenmukaisuuden. 

 Lähteet 






 Viitteet 

Luokka:Imaamit
Luokka:Islamilainen teologia