An-Nasr

pienoiskuva|Suura 110 arabialaisena resitaationa
An-Nasr (, ) on Koraanin 110. suura. Se luokitellaan medinalaiseksi eli myöhäisvaiheen suuraksi, ja siinä on kolme jaetta. Islamilaisen perimätiedon mukaan se on ajallisesti viimeinen kokonainen suura ja ilmoitettiin profeetta Muhammedin jäähyväispyhiinvaelluksella vuonna 632.Hämeen-Anttila 1997, s. 232 Nöldeken luokituksessa se saa järjestysluvun 111.Ernst 2011, s. 41

 Teksti 
pienoiskuva|Suura An-Nasr arabiaksi.

Suuran sisältönä on kehotus ylistää Jumalaa. Se kuuluu Ahsen-Bören suomennoksessa seuraavasti:Koraani, 1942 

 Kun Jumalalta apu ja voitto tulee,
 kun näet ihmisten suurin joukoin liittyvän Jumalan uskontoon,
 silloin ylistä Herrasi kunniaa ja ano Hänen anteeksiantoaan. Totisesti, Hän palkitsee moninkertaisesti.

 Islamilainen tulkinta 
Muhammad ibn Jarir al-Tabari käsitteli 900-luvun alussa lyhyttä suuraa kuuden sivun verran ja antoi sille eksegeettisen selityksen.Tabari 2017, s. 421–426 Tabari katsoi, että ensimmäisessä jakeessa mainitulla voitolla tarkoitettiin Muhammedin voittoa Mekasta ja sen quraiš -heimosta. "Suurin joukoin" mukaan liittyvillä ihmisillä tarkoitettiin jemeniläisiä ja Nizar -heimoa. Viimeinen jae viittaa siihen, että profeetan kuolema oli jo lähellä.

 Suuran ajoitus 
Nykyisin on katsottu, että tyylillisesti suura ei sovi myöhäiskauden suurien joukkoon. Nicolai Sinai katsoo sen kuuluvan ryhmään uskovien lausumia rukouksia, jotka poikkeavat Medinan kauden suurista. Sinai 2017, s. 131  

 Katso myös 
 Islam
 Koraani
 Muhammed
 Suura

 Lähteet 




 Viitteet  

 Aiheesta muualla 
Suura 110

Luokka:Suurat