Kirjan kansat

Kirjan kansat (arab. أهل الكتاب‎, ahl al-kitāb) on Koraanin ja islamilaisen lain käyttämä käsite, joka viittaa etenkin juutalaisiin ja kristittyihin. Heitä koskevat määräykset islamilaisessa laissa poikkeavat muita uskontoja koskevista määräyksistä.Martin, Woodward & Atmaja 1997, s. 232 Ilmaisu ahl al-kitab esiintyy Koraanissa 59 kertaa,Griffith 2011, s. 310 joista ainakin 32 kohtaa viittaa vähintäänkin juutalaisiin.Hoyland 2011, s. 91

Ahmad ibn an-Naqib al-Misri (k. 1368) esittää šarialakia kokoavassa kirjassaan, että kalifin tulee käydä sotaa juutalaisia, kristittyjä ja zarathustralaisia vastaan, joilla on valittavanaan joko kuolema tai alistuminen islamilaisen valtion sosiaaliseen järjestykseen. Siinä heillä on dhimmien eli suojeltujen asema, joka edellyttää jizya -veron maksamista.al-Misri 2017/n.1368, s. 602 (09.8–9)  Dhimmeiltä vaaditaan myös Umarin sopimuksen mukaista käyttäytymistä. Islamilaisen valtion suojeltaviin (al-dhimma) kansalaisiin kuuluvat juutalaiset, kristityt, zarathustralaiset, samarialaiset ja saabilaiset sekä ne, jotka nojautuvat Abrahamiin tai muihin profeettoihin. Suojeltuja eivät ole epäjumalanpalvelijat tai ne, joilla ei ole pyhää kirjaa.al-Misri 2017/n.1368, s. 607 (011.1–2) Heillä on valittavana joko kääntyminen islamiin tai kuolemantuomio. 

Afrikassa muslimit kohtasivat luonnonuskontoja harjoittavia heimoja, jotka eivät sopineet kirjan kansan käsitteeseen. Konflikti vältettiin, kun nekin tulkittiin "kirjan kansoiksi".Robinson 2011, s- 43–44 Intiassa muslimit laajensivat käsitettä myös buddhalaisiin ja hinduihin, jotka kaikki luettiin ”kirjan kansoihin” ja saivat aseman dhimmeinä.Watt 1961, s. 149–150  

 Lähteet 








 Viitteet 

Luokka:Islamilaiset käsitteet