Châteauneuf-les-Bains

Châteauneuf-les-Bains on kunta Puy-de-Dômen departementissa Ranskan Auvergnessa.

 Maantiede 
Châteauneuf-les-Bains sijaitsee Sioule-joen molemmin puolin. Sioulessa on Châteauneifin kohdalla huomattava mutka, meanderi, jossa se kiertää kukkulan, jolla aikoinaan oli Pyhän Cirguesin kirkko. Kunnan nykyinen keskus on joen vasemmalla rannalla La Chaux'n alueella. Sioulen ylittää kaksi ajoneuvoliikenteen siltaa, kumpikin melko kaukana kunnan keskuksesta: sieltä ylävirtaan Saint-Gervais-d'Auvergnesta Riomiin johtavan tien nro 227 silta sekä kunnan keskuksesta alavirtaan Pont du Brayant tiellä, joka johtaa Sioulen varta pitkin Menat'n sillalle ja Ébreuiliin. Lisäksi lähempänä kunnan keskusta on kaksi jalankulkusiltaa.

Châteauneuf-les-Bainsin naapurikuntia ovat:
 pohjoisessa: Ayat-sur-Sioule
 idässä: Blot-l-Église
 kaakossa: Saint-Angel
 etelässä: Vitrac
 lännessä: Saint-Gervais-d'Auvergne
 luoteessa: Sainte-Christine

 Luonnehdinta paikkakunnasta 

Koska Châteauneuf-les-Bains on jokseenkin harvaan asuttu, Ranskan tilastokeskus, (Institut national de la statistique et des études économiques, Insee) on käyttämiensä määritelmien mukaisesti luokitellut sen maaseutumaiseksi tai hyvin harvaan asutuksi kunnaksi. Se ei myöskään kuulu minkään kaupungin välittömään vaikutuspiiriin tai työssäkäyntialueeseen.

 Maankäyttö  
Maa-alueiden biofysikaalista käyttöä koskevan eurooppalaisen tieto­kannan mukaan Châteauneuf-les-Bainsille on ominaista metsien ja puolittain luonnon­tilaisten alueiden suuri osuus kunnan maapinta-alasta. Vuonna 2018 kunnan alueesta oli metsää tai puolittain luonnon­tilaista 49,6 %, viljelysmaata 24,6 %, niittyä 24,3 % ja rakennettua aluetta 1,5 %. Metsien ja luonnon­tilaisten alueiden osuus ei paljon poikennut siitä, mikä se oli ollut vuonna 1990 (51,4 %).

 Historia 
Châteauneufin vedet tunnettiin jo gallialais-roomalaisena aikana. Paikkakunnalta onkin löydetty melko vaatimattomia jäänteitä kylpylän toiminnasta, mutta merkittävistä rakennuksista ei ole mitään jälkellä, toisin kuin Néris-les-Bainsissä. Sioulen ylitti roomalais­aikainen tie kahlaamoineen lähellä Got-nimistä paikkaa.

Keskiajalla tie kulki etelämpää ja ylitti joen ylempänä Bordassa, kivisiltaa pitkin, joka tukipilareista yksi on yhä jäljellä, ja sen varaan on rakennettu jalan­kulku­silta. Puolustus­tarkoituksiin paikkakunnalle rakennettiin 1200-luvun alussa linna, joka korvasi paikalla aikaisemmin olleen vuori­linnakkeen, joka toden­näköisesti oli rakennettu Saint-Cyrin niemen tyveen. Linna sai latinankielisen nimen Castrum Novum, "Uusi linna", ranskaksi Château neuf, josta paikkakunta sai nimensä.

Joen vasemmalla rannalla oli Pyhän Johanneksen luostari, joka toimi Menat'n munkkiluostarin alaisuudesta. Luostarin ympärille muodostui Mon(t)gien kylä, jonka nimi johtuu munkkia tarkoittavasta sanasta.  Luostarin rakennus sijaitsi nykyisen hautausmaan paikalla, mutta siitä ei ole mitään jäljellä. 

Ennen Ranskan vallankumousta nykyisen Châteauneufin alueella oli kaksi seurakuntaa, jotka on merkitty Cassinin karttaan: vasemmalla rannalla vanha Saint-Cirguesin (eli Saint-Cyrin) seurakunta Sioulen meanderin sisään jäävällä alueella sekä oikealla rannalla Saint-Valentin linnan edustalla.

 Kunnallispolitiikka ja hallinto 

Toukokuussa 2020 Châteauneuf-les-Bainsin määriksi nimitettiin Jean-Yves Nouzille. Häntä edelsi virassa maaliskuussa 2001 aloittanut Daniel Sauvestre.

 Väestö ja asutus 

Väestönlaskentojen ansiosta Châteauneufin väestönkehitys tunnetaan hyvin vuodesta 1793 saakka. Vuodesta 2006 lähtien Ranskan tilastovirasto INSEE on vuosittain julkaissut kuntien asukasluvut. 

Toisen maailmansodan aikana Châteauneuf-les-Bainsissa ja varsinkin linnassa asui väliaikaisesti noin 300–400 Espanjasta sisällissodan jälkeen paennutta valkoista sekä myös suunnilleen saman verran juutalaisia, jotka olivat paenneet Saksan miehittämästä Pohjois-Ranskasta niin sanotulle vapaalle vyöhykkeelle. Molempiin ryhmiin kuuluviin pakolaisiin suhtauduttiin ystävällisesti ja heitä kohdeltiin vieraanvaraisiksi, mistä he sittemmin muistelivat paikkakuntalaisia kiitollisin mielin.

 Talous 
 Kylpylä 
Châteauneufissä on harjoitettu kylpylätoimintaa gallialais-roomalaisesta ajasta saakka. Toiminta kehittyi 1800-luvulla ja hoitaa reumatismeja. Noin kaksikymmentä lähdettä on otettu käyttöön joko kylpylän toimintaa varten vuosittain toukokuusta lokakuuhuun taikka kivennäisvesien tuotantoon, joita tuotetaan kuusi miljoonaa pullollista vuodessa.

Nykyisin ovat nähtävissä vielä seuraavat lähteet:

 Vanha Saint-Cyrin lähde, jonka hyväksikäyttöä varten pystytetty rakennus on purettu, mutta itse lähde on yhä näkyvissä ja kunnostettu. Sijaitsee Chàteauneufin meanderin kärjessä. Sen vettä käytettiin juomavetenä 1900-luvun alussa ja vuonna 1909 se julistettiin yleisessä käytössä olevaksi.
 Lefortin lähde, Grands Bainsin puistossa lähellä Sioule-jokea sijaitseva lämmin lähde, jossa pulppuaa 37,5 litraa vettä minuutissa. Lähdeveden lämpötila on noin 35 °C.

Lähteiden vesi sisältää myös hiilidioksidia, jota veden mukana nousee maasta noin 34 litraa minuutissa ja joka saa veden kuplimaan. Se voidaan kerätä talteen lasisen kupolin avulla.

 Matkailu, ajanviete ja urheilu 
Châteauneufin nähtävyyksiin kuuluu Sioulen varrella sijaitseva Grands Bainsin puisto lähteineen.

Châteauneufissä voi kalastaa taimenta. Sioulella voi liikkua kanootilla tai kajakilla Braynandin sillalta alavirtaan.

 Huomattavia rakennuksia ja muistomerkkejä 
 Lachaux'n kirkko. Rakennettiin toisen keisarikunnan aikana Lachaux'n kylään, josta tuli kunnan uusi keskus. Adolphe Tiersin 3. elokuuta 1872 antamalla asetuksella siitä tuli virallisesti seurakunnan pääkirkko.

 Châteauneufin majesteettinen Neitsyt Tämä tammipuusta tehty, monivärisellä metalliseoksella päällystetty 52 cm:n korkuiunen veistos on peräisin 1200-luvun lopulta tai 1300-luvun alussa. Vallankumouksen aikana se kätkettiin, minkä ansiosta se säästyi tuholta. Myöhemmin se pystytettiin Pyhän Valentinin kappeliin.
 Pyhän Valentinin kappeli (, joka kohoaa Sioulen laakson ja Châteauneuf-les-Bainsin kylän yläpuolelle. Julistettiin vuonna 1904 historialliseksi muistomerkiksi. 

 Tunnettuja asukkaita 
 Jean-Pierre Alibert (1820-1905), geologi, keksijä ja tutkimusmatkailija. Tutki Siperiaa, löysi vuonna 1848 Baikaljärven läheisyydestä grafiittiesiintymän, jota myös ryhtyi hyädyntämään. Palattuaan vuonna 1862 Ranskaan hän alkoi hoitaa itselään Châteauneufin vesillä ja asettui sinne asumaan. Hän rakennutti sinne talon ja hankki omistukseen läheisen Perre Encizen kukkulan, jonne hän vuonna 1893 pystytti Neitysen patsaan. Kukkulan on nykyisin nimeltään Pic Alibert, ja myös läheisellä lähteellä on hänen nimensä. Hänen muotokuvansa on Châteauneufin määrin virastotalossa.

 Kuvia 

 Lähteet 

 Site de l'office de tourisme 
 Châteauneuf-les-Bains sur le site de l'Institut géographique national (archive)

 Viitteet 

Luokka:Puy-de-Dômen kunnat