Veikko Hauhia

Veikko Kullervo Hauhia (18. joulukuuta 1908 Vaasa – 23. syyskuuta 1992 Helsinki)Kuolinilmoitus, Veikko Hauhia, Folktidningen Ny Tid, 1992, No 44, sivu 4, julkaistu 29.10.1992 (Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot) oli suomalainen puoluetoimitsija. Hauhia toimi muun muassa Suomen Kommunistisen Puolueen Helsingin ja Uudenmaan piirin piirisihteerinä, oli puolueen sihteeristön jäsen 1965–1966 sekä työskenteli puolueen keskustoimistossa ammattiyhdistyssihteerinä vuoteen 1976. Tuolloin eläköityessään hänet palkittiin kunniamerkillä.Reuna 2021, 213  Hauhia oli myös tietovuotaja, joka palveli tiedoillaan Suomen Sosialidemokraattista Puoluetta lähellä ollutta tiedusteluorganisaatiota, niin sanottua Puskalan toimistoa.
Suomen kommunistisen puolueen puoluetoimisto vuonna 1945 osoitteessa Säästöpankinranta 2, Helsinki

Nuoruus
Veikko Hauhian isä Konsta Hauhia, alkujaan Hauhio, oli hänkin ammattiyhdistysaktiivi. Hän oli perustamassa metallityöväen ammattiyhdistystä Vaasaan ja kuului sisällissodan punaisiin.Reuna 2021, 217 Hauhian sukua olivat koskettaneet myös Stalinin vainot Neuvostoliitossa.Reuna 2021, 215

Veikko Hauhia aloitti työelämänsä lämmittäjänä ja viilarina. Hän suoritti varusmiespalveluksensa pioneerina Korialla.Rislakki 1985, 69-70 Hän oli 20-vuotiaana organisoimassa Lapualla 23.–25. marraskuuta 1929 järjestettyjä nuorten työläisten opintoyhdistyksen juhlia, Lapuan haastejuhlia. Muotoutumassa olleen Lapuan liikkeen kannattajien joukko hyökkäsi osallistujien kimppuun ja repi näiden punaiset paidat. Vuonna 1937 Hauhia nimitettiin Vaasan ammatillisen paikallisjärjestön sihteeriksi.

Sota-ajan turvasäilövanki
Suomessa on katsottu sodan aikana 1939–1940 vallinneen sodanaikainen yksimielisyys, talvisodan henki. Se ei kuitenkaan ulottunut kaikkialle. Maanalaisen SKP:n piirijohtoon kuuluvana Hauhia vietti talvi- ja jatkosodan vuodet 1939–1944 turvasäilössä eli poliittisena vankina. Reuna 2021, 217 Rauhan tuloon mennessä hän oli ollut vangittuna yhteensä 8 vuotta.  Hauhia mainitaan Nestori Parkkarin julkaisemassa turvasäilöläisten olojen kuvauksessa ’’Suomalaisessa keskitysleirissä vv. 1940-44’’. Tutkija Risto Reuna luonnehtii ajanjaksoa Hauhian ’’ihmissuhteiden oppikouluksi’’.Reuna 2021, 251, 258
Tammisaaren vankileirillä ollessaan Hauhia muun muassa rakensi luvattoman radiovastaanottimen, kidekoneen. 
Jatkosodan päättyminen 19. syyskuuta 1944 solmittuun Moskovan välirauhansopimukseen merkitsi muun muassa poliittisten vankien vapauttamista ja SKP:n toiminnan sallimista. Hauhiasta tuli laillistetun SKP:n Helsingin kaupunkikomitean sihteeri.Reuna 2021, 202 Häntä pidettiin Vaasan maanalaisen toiminnan ajoilta ”rehellisenä, tarmokkaana, nopeasti oppivana ja elämäntavoiltaan raittiina”.

Tiedottaja ”Kalle Kataja”
Suomen Kommunistisen Puolueen sisällä vaikutti ”syväkurkkuja” eli tiedottajia, jotka välittivät puolueen luottamuksellista aineistoa muun muassa Suojelupoliisille ja SDP:n tiedusteluelimille, T- eli tiedotuslinjalleReuna 2021, 131-132 sekä Veikko Puskalan johtamalle niin sanotulle Puskalan putiikille.Syväkurkku-nimitystä tiedottajista käyttää esim. Rautkallio (2010, 138, 142) Eräs heistä oli Hauhia, joka otti aluksi yhteyttä Puskalaan toisen tiedottajan välityksellä käyttäen nimimerkkiä ”Kalle Kataja” tai ”K. Kataja”.
Vuoden 1956 alkupuolella ”Kataja” toimitti Puskalalle laajan raportin SKP:n ja NKP:n historiasta, rahoituksesta ja yhteysorganisaatioista. Reuna 2021, 205 Samana vuonna hän toimi Rauhanpuolustajien edustajille järjestetyn Neuvostoliiton-matkan yhtenä valvojana.Reuna 2021, 207

Vuonna 1958 Hauhia raportoi muun muassa SKP:n edustajien Moskovan-matkasta. Presidentti Kekkonen sai Hauhian raportin ennen omaa vastaavaa matkaansa.Rautkallio 2010, 138 Tuolloin Hauhia vaihtoi ideologista suuntaansa puolueen sisällä siirtyen pois uudistajista ja asettuen tukemaan Aimo Aaltosen vanhoillista linjaa.Reuna 2021, 220 Kekkoselle Hauhian raportit kulkivat Puskalan ja edelleen Kustaa Vilkunan välittäminä.

”Kulttuuritalon rutiinitoimitsija”
Ammattiyhdistyssihteerin tehtävässään Hauhialla oli toimistonsa Kulttuuritalossa Helsingissä. Hän onnistui välttämään paljastumisensa ja pitämään tehtävänsä, vaikka häneen kohdistuikin epäilyksiä muun muassa siksi, että hän vieraili usein Neuvostoliiton, Kiinan ja Itä-Euroopan maiden lähetystöissä.Reuna 2021, 224-225

Hauhia jäi eläkkeelle vuonna 1976, jolloin hän oli 68-vuotias.Rentola 2009, 73 Veikko Puskala ja Hauhia jatkoivat tiedustelutoimintaansa pienimuotoisesti myös eläkeläisinä.Reuna 2021, 19 Hauhia kuoli vuonna 1992. Hänet on haudattu Helsingissä Malmin hautausmaalle. 

Lähteet




Viitteet

Kirjallisuutta




Luokka:SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt
Luokka:Suomalaiset vakoojat
Luokka:Vuonna 1908 syntyneet
Luokka:Vuonna 1992 kuolleet