Suolalasitus

Suolalasitus ei tarkkaan ottaen ole lasite, vaan keramiikan polttoon liittyvä menetelmä, jossa polttouuniin lisätään suolaa. Suolan sisältämä natrium reagoi piidioksidin kanssa, muodostaen natriumsilikaattia. Tuloksena on kiiltävä, läpikuultava pinta, jossa voi olla appelsiininkuorta muistuttava tekstuuri. Metallioksidit voivat värjätä sen eri ruskean (rautaoksidi), sinisen (kobolttioksidi) tai violetin (mangaanioksidi) sävyiseksi.

Historia
Suolalasitus keksittiin Saksassa Reininmaan keramiikkapajoissa 1400-luvulla. Se oli keskiajan Euroopan merkittävin keksintö keramiikan saralla. Suolalasitusta käytettiin runsaasti 1500-1800-luvuilla, etenkin kivitavaran lasittamiseen. Englannissa valmistettiin paljon suolalasitettua kivitavaraa 1600-1700-luvuilla Nottinghamshiressä, Lontoossa, Staffordshiressä ja Derbyshiressä. Se oli hyvin suosittua Pohjois-Amerikassa 1600-luvun lopulta 1800-luvulle, jolloin se oli Yhdysvalloissa suosituin keramiikan lasitusmenetelmä.

Suolalasitusta ei käytetä enää teollisessa tuotannossa ympäristösyistä, koska sen savukaasut sisältävät suolahappoa.

Prosessi
pienoiskuva|Suolalasitettuja savipurkkeja
Suolalasituksessa raa'at, kuivat saviesineet asetetaan uuniin torneiksi, ja erotetaan toisistaan pienillä savipalloilla, jotteivät ne "liimautuisi" kiinni toisiinsa tai polttouunin hyllyihin, koska lasitetta muodostuu kaikkialle uunin sisäpinnalle. Suolaa lisättäessä uunin lämpötilan on oltava vähintään 1100 °C, jotta suola höyrystyy.

Lasitekerros paksuuntuu polton jatkuessa; mitä useampia kertoja suolaa lisätään, sitä paksumpi lasite syntyy. Tyypillisesti suolaus toistetaan 3-5 kertaa, minkä jälkeen uunin annetaan jäähtyä. Tarvittava vesihöyry on tuotettu joko kostuttamalla suolaa, tai käyttämällä tuoretta polttopuuta suolauksen aikana.

Reaktiot
Suola reagoi vesihöyryn kanssa muodostaen ensin natriumhydroksidia ja vetykloridikaasua. Vetykloridi poistuu savukaasujen mukana tai reagoi ylijäävän natriumin kanssa takaisin suolaksi.
2NaCl + 2H2O → 2NaOH + 2HCl

Sitten natriumhydroksidi hajoaa natriumoksidiksi ja vesihöyryksi.
2NaOH → Na2O + H2O

Ns. soodapoltossa prosessi on suoraviivaisempi eikä siinä tarvita vesihöyryn lähdettä:
Na2CO3 → Na2O + CO2

Kummassakin tapauksessa syntynyt natriumoksidi reagoi astian pinnan piidioksidin ja alumiinioksidin kanssa muodostaen lasitekerroksen:

Na2O + SiO2 + Al2O3·(SiO2)2 → (Na2O)x·Al2O3·(SiO2)y

Lähteet

Luokka:Keramiikka