Leona Woods Marshall

Leona Harriet Woods (9. elokuuta 1919 – 10. marraskuuta 1986), tunnettu myöhemmin nimillä Leona Woods Marshall ja Leona Woods Marshall Libby, oli yhdysvaltalainen fyysikko, joka osallistui ensimmäisen ydinreaktorin ja ensimmäisen atomipommin rakentamiseen Manhattan-projektissa. 

Woods valmistui vuonna 1938 kandidaatiksi Chicagon yliopistosta kemian alalta ja suoritti sen perään tohtorin opinnot valmistuen vuonna 1942. Tämän jälkeen hän päätyi Enrico Fermin johtamaan ryhmään Manhattan projektissa. 

Vain 23-vuotiaana Woods oli Chicago Pile-1 reaktoria rakentaneen ryhmän nuorin jäsen ja ainoa nainen. Hän kehitti boori-trifluoridi mittarin (vrt. geigermittari), jota tarvittiin sen selvittämiseen, oliko haluttu ketjureaktio todella tapahtunut koereaktorissa . Vuonna 1944 hän avioitui kolleegansa John Marshallin kanssa, ja yhdessä he tuottivat plutoniumia Manhattan projektille. Woodsin rooli oli erityisen tärkeä reaktorin toimintaa häiritsevän xenonmyrkytyksen selvittämisessä . Vuonna 1966 Woods ja Marshall erosivat.

Sodan jälkeen Woods jatkoi fysiikan tutkimuksen parissa mm. Princetonissa. Vuonna 1962 hänestä tuli New Yorkin yliopiston professori.  Hän teki tutkimusta mm. korkean energian fysiikan, astrofysiikan ja kosmologian alalla .

Vuonna 1966 Woods avioitui Willard Libbyn kanssa, joka oli saanut Nobelin kemianpalkinnon radiohiiliajoituksesta. Hänen kanssaan Woods päätyi tutkimaan happen isotooppeja puissa, ja loi menetelmän jolla puiden vuosirenkaiden isotooppijakaumaa tutkimalla pystytään selvittämään alueen lämpötilahistoriaa. 

Uransa aikana Woods julkaisi yli 200 tieteellistä artikkelia sekä useita kirjoja. 
Lähteet

Luokka:Yhdysvaltalaiset fyysikot
Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit
Luokka:Vuonna 1919 syntyneet
Luokka:Vuonna 1986 kuolleet