K. K. Aro

Kaarle Kustaa Aro, sukunimi vuoteen 1906 Ahlstedt (12. huhtikuuta 1876 Pusula – 17. tammikuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen rovasti, kirkkoneuvos ja opetusministeriön esittelijäneuvos. Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961Esittelijäneuvos K. K. Aro 60-vuotias, Aamulehti, 12.04.1936, nro 99, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Aron vanhemmat olivat talonomistaja Henrik Gustaf Ahlstedt ja Mariana Karolina Forsell. Hän pääsi ylioppilaaksi 1895 Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta ja suoritti teologisen erotutkinnon 1903. Aro vihittiin papiksi 1917.

Aro oli Helsingin suomalaisen tyttökoulun jatko-opiston ja yliopistoon johtavain jatkoluokkain uskonnon ja historian opettajana 1905–1922. Hän oli sosiaaliministeriön raittiusosaston vt. päällikkönä 1922–1924 ja raittius- ja alkoholiasiain osaston osastopäällikkönä 1929–1935, opetusministeriön esittelijäneuvoksena 1935–1942 ja Kirkon keskusrahaston johtajana 1942–1947 sekä kirkkohallituksen jäsenenä 1944–1947. Aro sai rovastin arvon 1935.

Aro oli Raittiuden Ystävien sihteerinä 1922–1929 ja hän edusti Suomea Kööpenhaminassa vuonna 1923 pidetyssä kansainvälisessä raittiuskongresissa. Aro oli alkoholikomitean jäsenenä 1922–1926, alkoholistihuoltokomitean jäsenenä 1924—1926 ja raittiusopetuskomitean jäsenenä 1929–193l. Aro oli lisäksi Akateemisen raittiusliiton puheenjohtaja 1931-1932 ja Akateemisen raittiusseuran puheenjohtaja 1933–1938. Hän oli Raittiuden ystävien kunniajäsen. Aro laati raittiusopetusta ja alkoholistien huoltoa käsittelleitä kirjasia ja lehtiartikkeleita.

Kaarle Kustaa Aro oli naimisissa vuodesta 1930 filosofian maisteri Tyyne Maria Tyrnin (entinen Wink) kanssa.

 Julkaisuja 
Nimellä K. K. Aro:
 Jeesus ja sosiaalinen kysymys. Uusmaalaisen ylioppilas-yhdistyksen kansantajuisia esitelmiä 1. Sarja, n:o 6. Helsinki 1903
 Uskonnonopetus Hollannissa: S. A. Fries'in mukaan. WSOY 1906
 Jeesuksen elämää esittävistä evankeliumiharmonioista. Vartija, Helsinki 1910
 Mihin kieltolaki velvoittaa?. Edistysseurojen Kustannus Oy, Helsinki 1919
 Suomen kirkon seurakuntatyön keskusliiton toiminta. Helsinki 1920
 Nykyinen raittiustilanne ja kieltolain vaikutukset. Tekijä, Helsinki 1923
 Raamattu ja raittius. Tekijä, Helsinki 1923
 Luther ja raittius. Raittiuden ystävät, Helsinki 1924
 Alkoholistien huolto. Raittiusviikkotoimikunta, Helsinki 1925
 Onko alkoholikielto kasvatuksen ja lainsäädännön kannalta erehdys?. Helsinki 1926
 Velvollisuutemme alkoholisteja kohtaan. Helsinki 1926
 Raittiusolojen arvosteleminen juopumustilaston mukaan. Raittiusvaliokunta, Helsinki 1927
 Yhteiskunnan suhtautuminen alkoholirikollisiin. Raittiuden ystävät, Helsinki 1927
 Alkoholistien huolto: yhteiskunnan itsesuojelutoimintaa. Raittiuden ystävät, Helsinki 1928
 Alkoholistihuolto ilman lain tukea ja lain tukemana. Raittiuden ystävät, Helsinki 1929
 Raittiusliikkeen tehtävät ja mahdollisuudet nykyhetkellä. Tekijä, Helsinki 1932
 Alkoholilainsäädäntömme vaikutus alkoholin käyttöön ja sen seurauksiin. Vammala 1934
 Olutkysymys kansanraittiuden kannalta. Raittiuden ystävät, Helsinki 1934
 Miten kirkko voi tukea raittiustyötä?: alustus Suomen 55. yleisessä raittiuskokouksessa Kemissä 5.7.1937. Raittiuden ystävät, Helsinki 1937
 Alkoholismista ja alkoholisteista. Raittiuden ystävät, Helsinki 1938
 Miten seurakunnat kykenevät täyttämään yhä lisääntyvät taloudelliset velvollisuutensa. Kirkon keskusrahasto, Helsinki 1943
 Väinö Voionmaa raittiusmiehenä. Suomen akateeminen raittiusliitto, Helsinki 1947

 Suomennoksia 
 Rudolf Handmann : Kristinusko ja Buddhalaisuus toisiinsa verrattuina; suom. K. K. Ahlstedt. Gummerus 1905

 Kirjallisuutta 
 Juhlakirja K. K. Arolle hänen täyttäessään 60 vuotta 12.4.1936. Akateeminen raittiusliitto, Vammala 1936

 Lähteet 

Luokka:Suomalaiset opettajat
Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
Luokka:Suomalaiset virkamiehet
Luokka:Vuonna 1876 syntyneet
Luokka:Vuonna 1958 kuolleet