Lüderitz

Lüderitz (aiemmin ja edelleen epävirallisesti Lüderitzbucht ‘Lüderitzinlahti’) on namibialainen satamakaupunki Lüderitzinlahden rannalla Etelä-Atlantin kaakkoisrannalla. Se sijaitsee ǃNamiǂNûsin vaalipiirissä (aiemmin Lüderitz) ǁKarasin alueella eteläisessä Namibiassa. Kaupungissa oli vuoden 2023 väestönlaskennan mukaan 16 156 asukasta. Lüderitz perustettiin 12. toukokuuta 1883.

 Historia 
 Angra Pequena 
Portugalilainen merenkävijä Bartolomeu Diaz oli ensimmäinen eurooppalainen, joka kävi Lüderitzinlahdella. Tämä tapahtui vuonna 1487, kun hän oli etsimässä meritietä Intiaan. Hän antoi lahdelle nimen Angra Pequena (‘pieni lahti’). Ennen kuin hän lähti edemmäs, hän pystytti rannalle kivisen ristin, jossa oli vaakuna, niin sanotun padrãon paikkaan, joka nyt tunnetaan nimellä Diazinniemi, merkiksi siitä, että alue oli Portugalin hallinnassa. Aikojen saatossa risti kärsi vaurioita, ja sen tilalle asetettiin replika vuonna 1929. Alkuperäisen ristin osia, lähes tunnistamattomia, on esillä Kapkaupungin ja Lissabonin museoissa.Guide Book - Lüderitz, Orusovo.com.

Kesti kuitenkin satoja vuosia, ennen kuin Portugali tai mikään muukaan eurooppalainen valtio otti alueen hallintaansa. Vain rannikon edustalla olevat Pingviinisaaret joutuivat vuonna 1861 brittien hallintaan. He hyödynsivät saarten suuria guanovaroja.

 Lüderitzinmaa 
pienoiskuva|164x164px|Adolf Lüderitz
pienoiskuva|Lüdertitz-monumentti Industrial Roadilla Lüderitzissä
Bremeniläinen tupakkakauppias Adolf Lüderitz saapui Angra Pequenaan vuonna 1883. Hän halusi saada lahden alueen hallintaansa, vaikka sitä yleisesti pidettiin arvottomana maana. Hän kuitenkin toivoi löytävänsä sieltä mineraaleja. Yhdessä partnerinsa Heinrich Vogelsangin kanssa hän osti 40 mailia pitkän ja 20 mailia leveän maakaistaleen Orlamien johtajalta Josef Frederiks II:lta Bethaniessa, perustaakseen alueelle kauppa-aseman. Frederiks sai maksuksi 100 puntaa kullassa ja 250 kivääriä alueesta, jonka hän luuli olevan 70 km pitkä ja 25 km leveä. Kun kauppakirja oli allekirjoitettu, Frederiksille tehtiin selväksi, että kyseessä eivät olleet englantilaiset mailit (1609 m) vaan preussilaiset mailit (7,5 km), mikä tarkoitti sitä, että hän oli myynyt suurimman osan heimonsa maista, jonka mitat olivat 300 x 150 km. Historiankirjoissa tämä kauppa tunnetaan “petollisten mailien kauppana”.

Huhtikuussa 1884 Saksan hallitus suostui suojelemaan tätä maa-aluetta brittiläisiä valtausyrityksiä vastaan. 7.8.1884 Saksan lippu nostettiin mastoon saksalaisilla korveteilla Lüderitzinlahdella August Lüderitzin määräyksestä, ja alue otettiin virallisesti  Saksan keisarikunnan suojelukseen. Lüderitzin monumentti pystytettiin vanhalle hautausmaalle vuonna 1903 tapauksen muistoksi.

Lüderitz suoritti laajoja etsintöjä löytääkseen toivomiaan mineraaleja, mutta turhaan, ja hän joutui tämän johdosta taloudellisiin vaikeuksiin ja joutui myymään Lüderitzinmaan Saksan Lounais-Afrikan siirtomaaseuralle vuonna 1885. Kun Lüderitz oli kuollut vuonna 1886, seura nimesi Angra Pequenan Lüderitzinlahdeksi.

 Lüderitzin nousu osana Saksan Lounais-Afrikkaa 
pienoiskuva|Lüderitz vuonna 1900
pienoiskuva| Lüderitzort eli Lüderitzin seutu kartassa vuodelta 1905.

Kaupunki kehittyi hieman vuoden 1904 tienoilla, kun sinne sijoitettiin Schutztruppen sotilaita taistelemaan nama-sotureita vastaan (ns. Nama-sota). Näihin aikoihin kaupunki tunnettiin parhaiten siitä, että sen edustalle Shark-saarelle perustettiin keskitysleiri, jolle koottiin Nama-sodassa vangiksi joutuneita orlameja ja namoja perheineen. Vangittuja oli noin 2.000 henkeä, ja heistä selvisi hengissä vain noin 450. Syynä kuolemiin oli huono hygienia sekä sääolosuhteet. Leiri suljettiin vasta kun maassa toimineet lähetyssaarnaajat olivat puuttuneet asiaan.

pienoiskuva|left|Kolmanskop lähellä Lüderitziä (2017).

Vasta paljon Adolf Lüderitzin kuoleman jälkeen — hänen uskotaan kuolleen tutkimusmatkalla Oranjejoelle vuonna 1886 — timantteja löydettiin Lüderitzin läheltä vuonna 1908, kun alueelle rakennettiin kapearaiteista rautatietä. Tämä johti kaupungin lyhyeen kukoistukseen. Timantteja alettiin kaivaa teollisessa mittakaavassa, ja kaikenlaisia seikkailijoita tuli alueelle, ja Kolmanskopin rakentaminen johti siihen, että Lüderitzistä tuli nopeasti erittäin vauras kaupunki. Sen satama nousi nyt kukoistukseen. Saksan hallinto sijoitti matkustaja-alus Okahandjan sinne. Kaupunki kuitenkin menetti pian asemansa siirtomaan tärkeimpänä kaupunkina Swakopmundille, jonne rakennettiin keinotekoinen satama.

 Kaupunki menettää merkityksensä I maailmansodan jälkeen 
pienoiskuva|Etelä-Afrikan joukot saapuvat Lüderitziin.

Kun ensimmäinen maailmansota oli syttynyt, Etelä-Afrikan joukot valtasivat Lüderitzinlahden ilman taistelua 19.9. 1914. Rannikolla sijainnut radioasema oli jo 14.9.1914 siirretty sisämaahan Ausiin.<ref name=Dissertation>{{Verkkoviite | Osoite = https://sundoc.bibliothek.uni-halle.de/diss-online/04/05H118/prom.pdf | Nimeke = Von der „Sandbüchse“ zum Kommunikationsnetzwerk Die Entwicklungsgeschichte des Post- und Telegraphenwesens in der Kolonie Deutsch-Südwestafrika (1884 – 1915).  | Tekijä = | Tiedostomuoto =  | Julkaisu = | Ajankohta = | Selite = Väitös Hallen yliopistossa joulukuussa 2004, s. 251 | Julkaisupaikka = | Julkaisija = | Viitattu = | Kieli = }}</ref> Saksalaiset siviilit internoitiin Etelä-Afrikkaan. Sodan päätyttyä Lüderitzistä tuli osa Lounais-Afrikan mandaattialuetta, jota hallinnoi Etelä-Afrikka.

Vuodesta 1920 alkaen Lüderitz menetti merkitystään, koska timanttien kaivaminen siirtyi yhä kauemmas ja kauemmas etelään. Kolmanskopista tuli aavekaupunki. Itse Lüderitziin ja sen ympäristöön kehittyi kuitenkin hieman kalastustoimintaa. Kaupungissa oli myös mattokutomoita, jotka käyttivät raaka-aineenaan lähistön karakullampaiden villaa. Lampaita kasvatettiin melko menestyksekkäästi maan eteläosissa. Muutoin Lüderitzissä ei juuri ollut taloudellista toimintaa.

 Kaupungin nimi 
pienoiskuva|Buchter News -lehden etusivulta.

Kaupunki sai nimensä bremeniläisen kauppiaan Adolf Lüderitzin mukaan. Lyhyen aikaa paikkaa nimitettiin myös Fort Vogelsangiksi Heinrich Vogelsangin mukaan. ja pyrkivät sen sijasta käyttämään saksankielistä nimeä “Bucht” (‘lahti’).

21.8.2013 yli 600 henkeä, edustaen eri rotuja ja eri äidinkieliä, kokoontui Lüderitzbuchtissa erääseen voimistelusaliin protestoimaan kaupungin uutta nimeä vastaan. Kaupungin pormestari, Hambelela Suzan Ndjaleka, osallistui myös kokoukseen. Suuri joukko lüderitziläisiä allekirjoitti asiaa koskeneen vetoomuksen. Lisäksi asukkaat vaativat anteeksipyyntöä Charles Namolohilta, joka toimi tuolloin aluehallintoministerinä, asukkaiden komitea sanoi. Namoloh ilmeisestikin oli sanonut, että buchtalaiset “eivät olleet kokoontuneet yleiseen tilaisuuteen nimenmuutoksen tiimoilta, vaan olivat kenties shebeenissä” (‘laittomasti operoivassa pubissa’). 27.8.2013 kaupunkilaiset osoittivat mieltään uutta nimeä vastaan.

26.8.2013 Sacky Shangala, lainsäädännön reformien ja kehityksen komitean (LRDC) puheenjohtaja kertoi Namibian tietotoimistolle, että vain vaalipiirin nimi oli muutettu, sen sijaan kaupungin nimeä ei ollut muutettu. Hän lisäsi vielä, että Namibian presidentillä ei ollut ollut valtuuksia muuttaa kaupungin nimeä. Asiaa koskevat lait sanovat, että kaupungin hallinnon tulisi tehdä asiasta ehdotus asiasta vastaavalle ministerille, joka sitten tekisi päätöksen ehdotuksen perusteella. Kaupungin uutta nimeä koskeva tieto perustui “väärinymmärrykselle”. “Hallituksen haluttomuutta korjata tätä väärinymmärrystä” kritisoitiin ankarasti. Albert Kawana, presidentin asioiden ministeri sanoi, että uudelleennimeämisprosessi oli edelleen menossa ja että hallitus pysyy sen takana. Kerrottiin, että presidentti Pohamba oli laatimassa kahta lakia, jotka tulevaisuudessa sallisivat hänen vaihtavan paikannimiä presidentin antamilla asetuksilla. Vastauksessaan Kawanan lausumiin kaupungin asukkaat pyysivät presidentti Pohambaa, että “hän lopettaisi kaikki suunnitelmat muuttaa kaupungin nimeä, ja samoin he pyysivät, että hän kuuntelisi asukkaita. 

19. ja 20.2.2015 kaupunginvaltuusto kutsui kaikki asiasta kiinnostuneet tiedotustilaisuuteen koskien nimenmuutosta. Tilaisuudessa Bethaniessa asuvien !amanien johtaja ehdotti nimenmuutosta. Namibian mediat raportoivat asiasta eri tavoilla ja eri sisällöillä. New Eran mukaan kaupunginvaltuusto oli esittänyt hallitukselle kaupungin nimen muuttamista. Toisaalta Die Republikein ja Allgemeine Zeitung kertoivat, että kaupunginvaltuusto ei ollut vielä tehnyt asiassa lopullista päätöstä. Paikallinen lehti Buchter News ei myöskään ollut havainnut mitään lopullista päätöstä. Mahdollinen nimenmuutos kohtasi vastustusta asukkaiden ja Lüderitz Heritage Committeen taholta, ja asiassa vaadittiin kansanäänestystä. 24.2.2015 Lüderitzin pormestari sanoi, että lopullista päätöstä ei asiassa ollut vielä tehty.

Vuoteen 2020 mennessä kaupunkia ei ollut nimetty uudelleen.

 Maantiede 
pienoiskuva|upright|Satelliitista otettu kuva Lüderitzin seudusta. Lüderitzinlahti ja niemi ovat ylhäällä keskellä

 Sijainti 
Yhdyskunta sijaitsee eräässä tämän rannikon harvoista luonnollisista lahdista. Seutu on Namibin aavikkoa, joka ei tarjoa elämälle paljon mahdollisuuksia. Alue on myös timanttiensa vuoksi liikkumisen kannalta rajoitettua. Aluetta kutsutaan Timanttirannikoksi. Lüderitzilahti aukeaa merelle, mutta sitä suojaa etelässä ja lounaassa Lüderitzinniemi. Niemen edessä on Halifaxsaari, jota asuttavat pingviinit, ja niemestä etelään on Great Bay. Mantereen edessä on joukko asumattomia saaria, joiden nimi on Pingviinisaaret, ja vieressä on Hyljesaari. Lahdessa on edelleen myös Haisaari. Niemi muodostaa suojan luonnonsatamalle, jonka nimi on Roberthafen. Kaupungin alue ulottuu Haisaaren luota lännessä Diamantbergiin etelässä ja Nautilusbergiin pohjoisessa.

 Ilmasto 
Lüderitzin ilmastoa määrittää olennaisesti Benguelanvirta, joka virtaa sen kohdalla etelästä pohjoiseen. Veden lämpötila on täällä enimmäkseen +10°C ja +16°C välillä. Viileä ilma merellä estää ilman lämpenemistä mantereella eivätkä ilmamassat nouse ylöspäin, mistä syystä sateita ei juuri esiinny. Näin ollen Lüderitzin ilmasto on kuiva, ja sateita saadaan erittäin harvoin. Lämpötilojen vaihtelut ovat 20°C sisällä. Ylimmät lämpötilat ovat noin 30°C.

Wladimir Peter Köppenin ja Rudolf Geigerin luokituksen mukaan kyseessä on kylmä aavikkoilmasto.

 Kasvillisuus ja eläimet 
Lüderitzin alue on aavikkoa. Kylmä, ravinteikas Benguelanvirta takaa sen, että kaloja esiintyy runsaasti, ja ne muodostavat perustan merinisäkkäiden kuten delfiinien ja turkishylkeiden samoin kuin merilintujen, kuten pingviinien, merimetsojen, lokkien ravinnolle. Linnut pesivät etenkin Pingviinisaarilla rannikon edustalla.

 Asukkaat 
Kaupungin asukasmäärä on vuosina 2001–2011 ollut — lähteestä riippuen — 18 340–23 000 henkeä. Vuoden 2011 väestölaskennan mukaan asukkaita olisi ollut ainoastaan 12 500 henkeä. Väki on lisääntynyt 1970-luvun 2 000:sta vuoden 2011 12 500:aan. Työttömiä on noin 60%, mikä on enemmän kuin Namibiassa keskimäärin.

Politiikka
Vuoden 2015 paikallisvaalien tulokset olivat seuraavat:

Lüderitzin paikallisvaalit 2015 Puolue Äänimäärä Ääniosuus Paikkoja SWAPO Party of Namibia  2 679  87,2%  6 DTA of Namibia  265  8,6%  1 Rally for Democracy and Progress 127  4,1% 0 Yhteensä  3 071  100% 7

Vuoden 2020 paikallisvaaleissa voittaja oli jälleen SWAPO, joka sai 1432 ääntä ja kolme valtuustopaikkaa. Se kuitenkin menetti ehdottoman enemmistönsä. Tulokset olivat seuraavat:

 Lüderitzin paikallisvaalit 2020 Puolue Äänimäärä Ääniosuus Paikkoja SWAPO Party of Namibia  1 432  40,3%  3  Independent Patriots for Change (IPC)  1 172  33,0%  2  Landless People’s Movement (LPM)  553  15,6%  1  Popular Democratic Movement (PDM)  373  10,5%  1  All People’s Party (APP)  21  0,6%  0 Yhteensä  3 551  100% 7

 Ystävyyskaupunki 
Vuonna 2019 Lüderitzistä tuli ystäväkaupunki samannimisen saksalaisen paikkakunnan kanssa. Tuo Lüderitz on osa Tangerhütten kaupunkia Saksi-Anhaltissa.

 Talous ja infrastruktuuri 
 Lüderitzin satama 
pienoiskuva|Lüderitzin sataman Waterfront-alue
Sataman talous perustuu kalastukseen ja turismiin. Hummereiden pyynti on paikkakunnalla erityisen tärkeä. Näitä eläimiä viedään Espanjaan ja Japaniin. Alueella on kuitenkin harjoitettu liikaa pyyntiä, ja saalismäärää on pitänyt rajoittaa. Pyyntilupia on myönnetty mm. Venäjälle, joka näin saa jotain takaisin tuettuaan vuosia SWAPOa itsenäisyystaistelun aikana. Saksa on lahjoittanut Namibialle aluksen, jolta tarkkaillaan kalastusta ja muuta pyyntiä.

Lüderitziin on perustettu lupaava osterifarmi, josta on tullut omavarainen suhteessa osterinsiemeniin. Samoin kuin Walvis Bayn ostereita, näitä pidetään eräinä maailman parhaista. Kasvatus Shearwaterin alueella lopetettiin mahdollisen kontaminaation vuoksi vuonna 2015.
Myös levien taloudellista hyödyntämistä on pohdittu. Niistä voitaisiin saada ruokaa ja raaka-aineita kosmetiikkateollisuutta varten. Lüderitzin sataman laajennus toi myös töitä monille ihmisille, jotka ovat viime aikoina muuttaneet sinne.

Timantteja kaivetaan nykyään mereltä Oranjemundin suunnassa. Luonnonkaasua on löydetty Kudun kaasukentiltä viime vuosisadan lopussa.

Vuodesta 2007 on kaupungissa järjestetty vuosittain Lüderitz Speed Challenge -kisa, jossa lennätetään leijoja ja purjelautaillaan.

Kun kaupunki täytti 100 vuotta vuonna 1983, monet siirtomaa-ajan rakennukset korjattiin. Lüderitzin sataman Waterfront-alue avattiin vuonna 2002.

 Liikenne 
pienoiskuva|B4-valtatie Lüderitzissä.
Lüderitzistä on lentoliikennettä muualle Namibiaan ja Kapkaupunkiin.

Lüderitziin tuleva rautatie, joka kulkee Seeheimiin ja Keetmanshoopiin ei ole nykyään (2018) käytössä, koska se on paikoitellen jäänyt hiekkakinosten alle.

Tultaessa kaupunkiin autolla, on ajettava luonnonsuojelualueen läpi, joka on entistä timanttikenttää. Kaupunkiin tulee valtatie B4, joka on myös osa Trans-Orange-käytävää, ja kytkee kaupungin Pohjois-Kapmaahan.

 Koulutus 
Kaupungissa on viisi valtionkoulua:

 Van Ryn -esikoulu
 Helene Van Rijn -alkeiskoulu
 Nautilus-alkeiskoulu
 Diaz Junior -oppikoulu
 Lüderitz-oppikoulu

 Kulttuuri 
pienoiskuva|1000px|Lüderitzin panoraama Diamantbergiltä nähtynä. Etualalla Felsenkirche.

Suuri osa kaupungin rakennuksista on keisari Vilhelm II:n ajalta, ja ne edustavat jugend-tyyliä. Pitkät kadut restauroitiin perusteellisesti 1990-luvulla. Namibian noin 130 kansallisesta monumentista kaikkiaan yhdeksän sijaitsee Lüderitzissä. Nämä ovat:

 Kopio Diazin rististä. Alkuperäisen pystytti Diazinniemelle Bartolomeu Diaz
 Lüderitz-patsas
 Lüderitz-patsas Haisaarella
 Kreplin-talo
 Krabbenhöftin & Lampen talo
 Goerken talo (1909–1911); talo toimi myöhemmin maistraattina
 Saksan Afrikan-pankin entinen talo
 Evankelis-luterilainen Felsenkirche (1912) ja sen takana oleva Timanttivuori. Osa kirkon sisustuksesta toi ensimmäinen protestanttinen pastori Metzner Röhn-vuorilla sijaitsevasta kotikaupungistaan Kaltennordheimista
 Lüderitzin asema

Muita merkittäviä rakennuksia Lüderitzissä ovat Lukusali (Lesehalle) ja Turnhalle (‘urheiluhalli’). Molemmat rakennukset ovat siirtomaa-aikaisia ja ovat edelleen alkuperäisessä käytössään, jälkimmäinen myös julkisten tapahtumien näyttämönä. Edelleen merkittäviä ovat Kapps-hotelli (konsertti- ja tanssisali) sekä Woermannhaus, joka on huomattavasti pienempi kuin vastaava rakennus Swakopmundissa. Pienessä Lüderitzin museossa on näyttely kaupungin historiasta.

Lüderitzista noin 120 kilometriä sisämaahan on Ausin kaupunki, jossa on entinen sotavankileiri. Kolmanskop, noin 10 km Lüderitzistä sisämaahan päin, oli aikoinaan rikas yhdyskunta, kun sieltä noin vuonna 1910 löydettiin timantteja. Nykyään se on aavekaupunki.

Kaupungissa ja sen ympäristössä on monia hiekkarantoja, esim. Große Bucht (‘Suuri lahti’) etelässä Griffithinlahden toisella puolella. Lüderitzinniemellä on myös monia hiekkaisia lahtia, hiekkarantoja ja laguuneja. Diazinniemellä on kiviristi ja Halifax-saarella pingviinejä ja flamingoja.

 Tunnettuja kaupunkilaisia 
 Thomalina Adams (s. 1993), namibialainen jalkapalloilija
 Anton Lubowski (1952–1989), namibialainen anti-apartheid-aktivisti
 Joe Madisia (s. 1954), namibialainen taiteilija
 Stacey Naris (s. 1991), namibialainen jalkapalloilija

 Elokuva 
 NovaNam (julkaisija): Lüderitz: A City Born from the Sea, Dokumentation, 2019.

 Kuvia 

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 
 Johannes Paul: Deutsche, Buren und Engländer in Südwestafrika. Begleitwort zu einer Nationalitätenkarte der Europäer in Südwestafrika. Lehdessä Koloniale Rundschau. Nide 9/10, 1931.
 T. Barlow und W. Wisniewski: Kosmos Naturreiseführer – Südliches Afrika. Franckh-Kosmos, 1998, .
 A. Sycholt: terra NaturReiseführer – Namibia''. Tecklenborg Verlag, .

 Aiheesta muualla 

 Lüderitzin kotisivut 
 Lüderitziä koskevaa tietoa 
 Lüderitzin historiaa 

Luokka:Namibian kaupungit
Luokka:ǁKaras
Luokka:Namibian rannikon yhdyskunnat