Vallilanlaakso

pienoiskuva|Laaksomaisuutta korostavia rinteitä Kumpulan kartanon läheisyydessä.
Vallilanlaakso (, tunnettu myös nimellä Kumpulan kartanon laakso) on Vallilan pohjoisosassa ja Kumpulan eteläosassa sijaitseva puistoalue Helsingissä. Alue on tunnettu erityisesti vuonna 1932 perustetusta ja nykyisin asemakaavalla suojellusta Vallilan siirtolapuutarhasta. Siirtolapuutarhan välittömässä läheisyydessä sijaitsee myös Kumpulan kasvitieteellinen puutarha. Puistossa on kävely- ja pyöräilyreittejä, 800 metriä pitkä poikittaissuuntainen pyöräbaana, Kalasataman ja Pasilan välinen raitiotie sekä avoimia nurmialueita, joita reunustavat puistopuuryhmät ja pienet metsiköt. Korkeat rakennukset laaksoa reunustavilla rinteillä korostavat laaksovaikutelmaa. Vallilanlaaksoa on kutsuttu kaupunkipuistoksi ja tärkeäksi lähivirkistysalueeksi sekä erityisesti sen itäosaa kulttuurihistoriallisesti arvokkaaksi ja maakunnallisesti merkittäväksi kulttuuriympäristöksi. 
pienoiskuva|Vuoden 2010 ilmakuvassa vasemmalta oikealle: velodromi, Mäkelänkatu, Vallilanlaakso pelikenttineen; alareunassa Mäkelänrinteen uintikeskus sekä oikeassa reunassa Vallilan siirtolapuutarha ja Hämeentien silta.
Aluetta rajaa lännessä Mäkelänkatu, pohjoisessa Kumpulan Isonniitynkatu ja etelässä kaksi liikuntaviraston jalkapallokenttää Mäkelänrinteessä. Idässä varsinainen nurmikenttien puisto-osuus päättyy ennen siirtolapuutarhaa, mutta käytännössä myös puutarhojen muodostamaa kokonaisuutta ja Hämeentielle ulottuvaa vilkasliikenteistä jalankulun ja pyöräilyn käytävää niiden välissä kutsutaan Vallilanlaaksoksi. Kokonaisuudessaan alueen pinta-ala on noin 43 000 m². Maamerkkejä ovat puutarhojen ja pelikenttien lisäksi Kumpulan kartano sekä kaupungin omistama kaksikerroksinen punainen puutalo, 1800-luvun lopulla rakennettu Villa Novilla.

Suojeltu siirtolapuutarha ja Hämeentien reuna ovat yleiskaavassa viheraluetta, kun taas Vallilanlaakson länsiosa Mäkelänkadun reunassa on kaavoitettu osittaiseksi kantakaupungiksi. Laakson puustoinen keskiosa on linnustollisesti arvokas kohde.

 Historia
Vielä 1970-luvun lopulla Vallilanlaakso oli avointa viljeltyä maisemaa, jossa Kumpulanpuroa ja laakson keskellä sijaitsevan tilan 
pihapiiriä reunusti puustovyöhyke. Viljely on ollut sekä palsta-, pelto- että puutarhaviljelyä. Isonniityn asuinalue puiston pohjoisreunaan rakennettiin 1980-luvulla. Muutos ”peltotilkuista” metsiköiden, puistojen ja liikuntakenttien maisemaksi on ollut voimakas. 
Aiemmin Vallilan eteläosassa Teollisuuskadulla kulkenut Sörnäisten satamarata rakennettiin uudelle reitille keskelle Vallilanlaaksoa 1960-luvun alussa, ja sen tavaraliikenne loppui vasta vuonna 2008. Radan hyödyntämä Pasilan rautatietunneli puiston länsireunassa Mäkelänrinteen uintikeskuksen kupeessa säilyi pitkään läpikuljettavana, kunnes sen suuaukko 2020-luvulle tultaessa peitettiin maa-aineksella. 

Rautatieliikenteen poistuttua puisto on ollut täysin virkistyskäytössä, ja alueen maaperää on myös kunnostettu. Puiston vuosittaiset kunnossapitokustannukset Helsingin kaupungille ovat noin 22 000 euroa.

 Joukkoliikennekatu- ja raitiohankkeet 

Poistuneen satamaradan tilalle puiston halki suunniteltiin pitkään poikittaista joukkoliikennekatua, johon olisi kuulunut sekä raitiotie että linja-autoväylä. Alueen asukkaat järjestivät hanketta vastustavia mielenosoituksia ja myös kaupunginmuseo piti suunnitelmaa haitallisena alueen miljöölle.  Esitys kaadettiin täpärästi kaupunginvaltuustossa vuonna 2012.

Poikittaisliikenteen sujuvoittamista haluttiin kuitenkin jatkaa, ja sittemmin samalle reitille rakennettiin Kalasatama–Pasila-raitiotie ja sen yhteyteen asfalttipintainen pyöräilybaana osana Pasilanbaanaa. Baana otettiin käyttöön joulukuussa 2023. Raitiotie johtaa Hermannin rantatieltä Mäkelänrinteen uintikeskuksen ohi Mäkelänkadulle ja edelleen Itä-Pasilaan. Kumpulan asukkaat vastustivat raitiotien reittivalintaa, mutta suunnitelma sai silti kaupunginvaltuustossa vahvan kannatuksen. Reittiä perusteltiin osittain sillä, että esitettyyn Sturenkatu-vaihtoehtoon verrattuna Vallilanlaakson sanotaan olevan 3–5 minuuttia nopeampi reitti Pasilan asemalle. Vallilanlaakson osuudelle toteutettiin nurmipintainen viherrata, jonka sanotaan upottavan raitiokiskot paremmin maisemaan ja vähentävän raitioliikenteestä syntyvää melua. Vallilanlaakson keskiosasta hävitettiin raitiotien tieltä puita ja kasvillisuutta. Asemakaavoituspalvelun mukaan vanhaa satamarataa seuraava raitiotie ei kuitenkaan merkittävästi vaikuta alueen maisemaan tai luontoon eikä halkaise arvokkaita luontoalueita. Puiston länsiosan muutokset luiskineen ja rinneleikkauksineen muuttivat maisemaa merkittävimmin.

Raitiotiehankkeen maastomittaukset ja pohjatutkimukset aloitettiin Vallilanlaaksossa syksyllä 2020. Keväällä 2022 Korkein hallinto-oikeus hylkäsi asemakaavasta jätetyt valitukset. Puunkaadot aloitettiin lokakuussa 2022, ja raitiotien rakentaminen laaksossa alkoi vuonna 2023. Liikenne alkoi elokuussa 2024.

 Kumpulanpuro 
pienoiskuva|Kumpulanpurolla on muutamia avoimia osia. Nurmikentän alueella puro kulkee hulevesiviemärissä ja siirtolapuutarhan läpi betonikourussa.
Vallilanlaakson halki virtaa Ilmalan varikon luota alkava osittain putkitettu Kumpulanpuro, kantakaupungin ainoa vielä osittain avoin virtavesi. Siirtolapuutarhan alueella useasti tulvineen puron vesi virtaa Hermannin kautta Vanhankaupunginlahteen. Sen varrelle Vallilanlaaksoon on rakennettu kaksi lampimaista laajentumaa. Puroa pyritään muokkaamaan luonnonmukaisemmaksi ja sen putkitettuja osuuksia avaamaan.

 Katso myös 
 Vallilan siirtolapuutarhamuseo

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Vallila
Luokka:Kumpula
Luokka:Helsingin puistot
Luokka:Suomen laaksot