Kamtšatkanmurmeli

Kamtšatkanmurmeli tai kamtsatkanmurmeli (Marmota camtschatica) on Venäjän Siperian itäosissa tavattava murmeli. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sen elinvoimaiseksi lajiksi.

Taksonomia
Kamtšatkanmurmeli voidaan jakaa kolmeen alalajiin, M. c. camtschatica sen levinneisyysalueen itäosassa, M. c. bungei keskiosissa ja M. c. doppelmayri länsi- ja eteläosissa. M. c. camtschatica on alalajeista suurikokoisin ja M. c. doppelmayri pienin. M. c. bungei on niiden välimaastossa.

Koko ja ulkonäkö
Kamtšatkanmurmelien ruumiin pituus on 460–530 mm ja paino 2 900–5 000 g. Turkin väritys on selkäpuolelta harmaa, keltainen tai ruskeankeltainen. Vatsapuoli on kanelinruskea tai punaruskea. Etujalat ovat tavallisesti vaaleammat. Häntä on ruskea tai musta. Päälaella kamtšatkanmurmelilla on musta lakkikuvio, joka yltää nenältä ja silmien alapuolelta pään taakse. Pään takaa se ohenee selkärankaa pitkin kulkevaksi raidaksi, joka päättyy keskiselkään.

Levinneisyys ja elinympäristö
Kamtšatkanmurmelia tavataan Venäjällä Siperian itäosissa Taka-Baikaliasta Kamtšatkan niemimaalle. Alue voidaan jakaa toisistaan eristäytyneisiin alueisiin Baikalilla, Verhojanskvuoristolla ja Kolyman ylängöllä, sekä Kamtšatkalla.

Lajin elinympäristö käsittää vuoriniittyjä metsikköjen lähistöllä. Sitä tavataan 1 900 metrin korkeuksille saakka.

Elintavat
Kamtšatkanmurmeli elää yhdyskunnissa, joihin kuuluu useita pesäkoloja. Yhteen ryhmään kuuluu tyypillisesti lisääntyvä pari ja niiden edellisten vuosien jälkikasvua. Kotialueella on kokoa 10–15 hehtaaria. Talvipesäkolot kaivetaan routarajaan saakka. Niihin kuuluu pesäkammio, joka vuorataan lämmön eristämiseksi heinillä. Kammion seiniin käytetään samasta syystä myös kivimurskaa. Kamtšatkanmurmelit horrostavat jopa kahdeksan kuukauden ajan. Horrostaminen alkaa yleensä syyskuun tai lokakuun paikkeilla ja jatkuu toukokuuhun. Horrostettaessa samaan pesään kerääntyy jopa 20–30 yksilöä. Ajoittain murmelit heräävät horroksestaan viettäen hereillä kerrallaan vaihtelevan määrän aikaa esimerkiksi iän mukaan. Kesäisin ne pitävät yllä päivärytmiä, vaikka aurinko ei välttämättä laske kaikkialla kesäisin ollenkaan.

Parittelu tapahtuu ennen pesäkoloista positumista keväällä. Naaras saa kerrallaan 3–11 poikasta, jotka syntyvät touko–kesäkuussa. Poikaset pysyttelvät omassa kotiryhmässään ainakin kolmivuotiaiksi saakka.

Kamtšatkanmurmelit käyttävät ravinnokseen esimerkiksi useita eri heinä ja sammallajeja. Ne voivat syödä myös selkärangattomia. 

Uhat ja suojelu
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt kamtšatkanmurmelin elinvoimaiseksi lajiksi. Se ei ole erityisen yleinen, mutta sen levinneisyysalue on laaja ja kannan ei uskota laskevan nopeasti. 

Lajia metsästetään paikoitellen yli kantojen kantokyvyn. Niitä metsästetään lihan ja turkisten takia. Metsästystä säädellään lailla ja Baikalin alueen alalji M.c. doppelmayri on suojeltu. Metsästyksen ohella mahdollinen uhka on kotieläinten laidunnus niiden elinalueella.

Lähteet

Luokka:Murmelit