Niyyah

Niyyah (arab. نِيَّةٌ, "tarkoitus") on islamilaisen teologian käsite, joka viittaa teossa tarvittavaan oikeaan motiiviin, jotta teko olisi ansiokas Jumalan edessä. Esimerkiksi rukousta (salat) tulee edeltää aikomus palvella Jumalaa, jotta se laskettaisiin Viimeisellä tuomiolla ansioksi Paratiisiin pääsemiseksi.

Imaami al-Nawawi sisällytti kuuluisaan 40 hadithin kokoelmaansa tätä koskevan hadithin: "Kuulin Jumalan lähettilään sanovan: Teot tuomitaan niiden motiivin (niyyah) perusteella niin, että jokainen mies saa sen, mitä hän on tarkoittanut."  Imaami Muhammad al-Shafi'i on viitannut samaan hadithiin ja toteaa, että se sisältää kolmanneksen koko Pyhästä tiedosta.Reliance of the Traveller, 2017, s. 797 (t1.1) Jos aikomus on vilpitön, ihminen saa siitä saman palkkion kuin jo tehdystä teosta.Onniselkä ym., 2020, s. 174–175

Niyyah vastaa juutalaisen lain käsitettä kavanah, jolla on sama merkitys. Juutalaisuudessa rituaalin suorittamisessa tarvitaan oikea motiivi, jotta rituaali olisi pätevä.Giller, 2008, s. 20–21

 Šariamääräysten kiertäminen 
Huolimatta niyyah-periaatteesta šaria sisältää myös virallisia keinoja, joiden avulla sen suoria määräyksiä ohitetaan tavalla, joka voi kyseenalaistaa tekijän aikomuksen seurata Jumalan lakia.  

Kauppaoikeudessa šaria joutui ristiriitaan muiden tavoitteiden kanssa. Ongelman ratkaisuksi löydettiin juridiset kiertotiet (hijyal). Šaria esimerkiksi kielsi koron ottamisen, ja vaatimus oli niin selvä, ettei sitä voinut suoraan vastustaa. Satoja juridisia temppuja kehitettiin asian ratkaisemiseksi. Yksi keino oli antaa lainan vakuudeksi reaaliomaisuutta, jota velanantaja sai hyödyntää koko laina-ajan keston. Toinen keino oli kaksinkertainen myynti, missä esimerkiksi orja myydään tietyllä hinnalla ja ostetaan saman tien takaisin suuremmalla summalla. Hintojen erotus palveli sovitun velan korkona.  Menettelyn nimi on mukhatara tai 'ina.Schacht 1982, s. 77–81 

Toinen esimerkki on šiialaisuuteen kuuluva määräaikainen avioliitoliito (mut'a). Se on voimassa ainoastaan etukäteen sovitun ajan.Ajatollah Khomeini, 1980, s. 101 Imaamin johdolla solmittavaan mut'a-avioliittoon kuuluu, että naiselle tai tytölle annetaan sovitun suuruinen lahja, jonka hän saa pitää. Arvostelijoiden mielestä mut‘a-avioliitot kiertävät islamin avioliittosäädöksiä ja ovat todellisuudessa prostituutiota.

Kiertoteiden käyttämistä helpottaa se, että islam korostaa niyyah-periaatteesta huolimatta nimenomaan tekoja eikä teon motiivia.Schacht 1982, 77–81. Lakikoulukunnista hanafit suhtautuivat näihin juridisiin temppuihin muita myönteisemmin. Muut madhhabit usein tuomitsivat ne, vaikka toisaalta ne voitiin todeta lainmukaisiksi.    

 Lähteet 




 Viitteet 

Luokka:Islamilaiset käsitteet