Inini

Inini oli Ranskan Guayanasta erotettu Ranskan siirtomaa vuosina 1930–1946. Vuosina 1951–1969 se oli erillinen arrondissementti.

Maronin sivujoesta nimensä saanut territorio käsitti noin 70 000 neliökilometrin laajuisen sademetsävyöhykkeen Ranskan Guayanan sisäosassa. Sen ulkopuolelle jäi vain kapea rannikkovyöhyke. Alueen perustaminen vuonna 1930 liittyi siirtomaaviranomaisten pyrkimykseen hallinnoida ja hyödyntää sisämaata, joka oli aikaisemmin jätetty oman onnensa nojaan. Ininin hallinnon johtajana toimi Ranskan Guayanan kuvernööri, mutta alueella oli oma budjettinsa eikä se ollut Guayanan yleisneuvoston alainen. Alueen väestö oli hyvin kirjavaa käsittäen ranskalaisia, ulkomaalaisia, intiaaneja ja mustaihoisia maroneja. Vuonna 1931 Ininissä oli 3 510 ja vuonna 1946 5 024 asukasta. Sen hallinnollinen keskus oli Saint-Élie.

Guayanasta tuli vuonna 1946 Ranskan merentakainen departementti, mutta Inini säilytti siirtomaa-asemansa vuoteen 1951 asti. Alue oli erillinen arrondissementti vuoteen 1969, jolloin se jaettiin viideksi kunnaksi. Vuosina 1931–1946 Ininissä toimi erityinen vankileirihallinto indokiinalaisia vankeja varten. Ensimmäinen, vuonna 1931 saapunut 535 vangin kuljetus jäi Ranskan vasemmiston painostuksesta myös viimeiseksi. Vapautetut vangit palautettiin kotimaahansa vuosina 1954–1963. Alueen luonnonvaroista hyödynnettiin kultaa ja jalopuuta.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Entiset siirtomaat Etelä-Amerikassa
Luokka:Ranskan entiset siirtomaat
Luokka:Ranskan Guayana