Trivimi Velliste

Trivimi Velliste (s. 4. toukokuuta 1947 Tartto) on virolainen poliitikko. Hän toimi uudelleen itsenäisyystyneen Viron alkuvuosina ulkoministerinä Mart Laarin hallituksessa. Poliittisesti hän kuuluu alun perin Isänmaan ja Res Publican liittoon, jonka perustajajäseniä hän oli. Puolue muutti nimensä 2018 Isänmaaliitoksi.

Valmistuttuaan Tarton lukiosta 1965 Velliste opiskeli saksaa ja romaanista filologiaa Tarton yliopistossa ja valmistui vuonna 1970. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli päätoimittajana Valgus-kustantamossa. Vuosina 1971–1976 hän työskenteli Neuvosto-Viron valtion julkaisukomitean varajohtajana. Sen jälkeen vuosina 1976–1987 hän työskenteli toimittajana Sirp ja Vasar -lehdessä.


Kun Virossa tapahtui 1980-luvun loppupuolella yhteiskunnan avautuminen, maassa perustettiin virolaisen kulttuuriperinnön säilyttämiseksi Viron Muinaismuistoyhdistys, jonka puheenjohtajana Velliste toimi vuosina 1987–1991. Ajankohtaan sijoittuu Laulavan vallankumouksen ajanjakso, joka johti Neuvostoliiton hajotessa Viron uudelleenitsenäistymiseen elokuussa 1991. Tunnustuksena aktiivisesta toiminnasta hänelle myönnettiin vuonna 1988 Thorolf Rafton muistopalkinto, jonka tavoitteena on antaa tunnustusta ihmisoikeuksiin keskittyneille henkilöille.

Aivan neuvostovallan loppuvaiheessa vuosina 1990–1992 Virossa toimi aktiivisti ensimmäisen itsenäisyyden ajan kansalaisista ja heidän jälkeläisistään muodostettu Viron kongressi, joka nähtiin vallassa olleen Neuvosto-Viron korkeimman neuvoston rinnakkaisena elimenä. Velliste toimi aktiivisti yli 500-jäsenisessä Viron kongressissa. Viron itsenäistyttyä elokuussa 1991 Vellistestä tuli Viron ulkoministeriön neuvonantaja, varaulkoministeri ja lokakuussa 1992 ulkoministeri Mart Laarin hallitukseen. Hän oli tehtävässä runsaan vuoden ajan eli tammikuun alkuun 1994. Velliste valittiin lokakuussa 1992 vuosiksi 1992–1994 uudelleen itsenäisyystyneen Viron ensimmäiseen riigikoguun.

Velliste siirtyi 1994 ulkoministerikauden jälkeen New Yorkiin Viron pysyväksi YK-edustajaksi. Hän oli tehtävässä vuoteen 1998, jolloin hän palasi Tallinnaan, jossa hän toimi vuosina 1998–1999 puolustusministerin neuvonantajana. Velliste valittiin vuosina 1999, 2003 ja 2007 Isänmaaliiton edustajana parlamenttiin eli riigikoguun. Parlamentaarikon ura päättyi vuonna 2011, jolloin hänestä tuli Pro Patria -instituutin puheenjohtaja.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Isänmaan ja Res Publican liiton poliitikot
Luokka:Viron ulkoministerit
Luokka:Virolaiset diplomaatit
Luokka:Riigikogun jäsenet
Luokka:Vuonna 1947 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt