Apollonia Aleksandrialainen

Apollonia Aleksandrialainen (k. n. 249 Aleksandria, Egypti) oli kristitty marttyyri, jota sekä katolinen että ortodoksinen kirkko kunnioittavat pyhimyksenä. Perimätiedon mukaan Apolloniaa kidutettiin uskonsa takia kiskomalla häneltä hampaat suusta. Siksi Apolloniasta on tullut hammaslääkärien ja suuhygienistien suojeluspyhimys. Myös hammaskipua kärsivät voivat kääntyä hänen puoleensa. Apollonian liturginen muistopäivä katolisessa kirkossa on 9. helmikuuta.  

Renessanssin ja barokin taiteessa 1400- ja 1500-luvuilla Pyhän Apollonian tarina oli suosittu maalausten aihe.  

 Hagiografia 
Apollonian marttyyrikuolemasta kertoo Eusebios Kesarealaisen (265-340) Historia ecclesiastica. Se lainaa Diogenes Aleksandrialaisen (k. 264) lähettämää kirjettä, missä Apollonian vangitseminen ja surma kerrotaan. Diogeneen mukaan vuonna 248 Aleksandriassa puhkesi kristittyjen vaino. Monia, jotka seurasivat Kristusta, ruoskittiin tai kivitettiin, eivätkä edes heikoimmat välttäneet pakanoiden raivoa. Muiden joukossa pidätettiin Apollonia, joka oli levittänyt evankeliumin sanomaa kaupungissa. Apollonia oli jo vanhus, mutta ikonografiassa hänet kuvataan nuorena neitsyenä. Vangitsijat kiskoivat häneltä hampaat ja uhkasivat heittää hänet tuliseen pätsiin, ellei hän kiellä uskoaan. Tällöin Apollonia riistäytyi vangitsijoidensa käsistä ja heittäytyi itse liekkeihin ja sai surmansa.

Apollonian ja eräiden muiden pyhimysten elämäkerrat ovat herättäneet kysymyksiä itsemurhan oikeutuksesta. Augustinus (354–430) pohtii kirjassa Jumalan valtio, onko luvallista tehdä itsemurha, jotta välttäisi tekemästä syntiä. Hän kysyy: "Eikö ole parempi tehdä häpeällinen synti, joka on katumalla korjattavissa, kuin sellainen rikos, joka ei jätä sijaa pelastuksen tuottavalle katumukselle?" Augustinus kuitenkin toteaa, ettei tohdi lausua mitään harkitsematonta arviota pyhistä naisista, jotka ovat vainon aikana tehneet itsemurhan välttyäkseen väkivallalta.

 Kultti 
Apollonia Aleksandrialaisen kultti yleistyi idässä ja levisi Eurooppaan. Lukuisia kirkkoja ja alttareita pyhitettiin hänen muistolleen etenkin Italiassa, Saksassa, Hollannissa ja Belgiassa esimerkkeinä Antwerpen, Liege, Bryssel, Köln, Mechelen, Mantova, Pisa, Napoli ja Rooma. Apollonia on kahden italialaisen kunnan (Ariccia ja Cuccaro Monferrato) ja belgialaisen kylän (Elst) suojeluspyhimys.

Italiassa Apollonia Aleksandrialaisen marttyyrikertomus sai aikaan tarinan toisesta Apolloniasta, tällä kertaa senaattori Apolloniuksen tyttärestä, jonka paavi myös julisti pyhimykseksi. Häntäkin kidutettiin uskonsa tähden kiskomalla hampaita, kunnes keisari itse katkaisi miekalla Apollonian pään. Kertomukset näistä kahdesta marttyyrista, toinen egyptiläinen ja toinen roomalainen, sekoittuivat kansantarinoissa. Kertomus roomalaisesta Apolloniasta luultavasti edisti Apollonian pyhäinjäännösten, lähinnä hampaiden ja leukaluun palasten, kertymistä roomalaisiin kirkkoihin, kuten Santa Maria in Trastevere ja San Lorenzo fuori le mura. 

Apollonian kultti muuttui Italiassa niin suosituksi, että sen kerrotaan olleen liikaa paavi Pius VI:lle (1775–1799). Hän yritti hillitä pyhimysten reliikkeihin kohdistuvaa ylenmääräistä palvontaa ja määräsi takavarikoitavaksi kaikki palvonnan kohteena olevat Apollonian hampaat. Niitä kertyi kolme kiloa painava säkillinen, jonka paavi antoi heittää Rooman läpi virtaavaan Tevereen. 

Vanhojen tietojen mukaan suurinta osaa hänen pyhäinjäännöksistään säilytettiin Trasteveressä Roomassa sijainneessa Pyhän Apollonian kirkossa, jota ei enää ole. Hänen päätään olisi säilytetty Santa Maria in Trasteveren basilikassa ja hänen käsivartensa San Lorenzo fuori le Mura -kirkossa, osaa leukaluuta Pyhän Basilioksen kirkossa ja muita reliikkejä jesuiittojen kirkossa Antwerpenissä, Pyhän Augustinuksen kirkossa Brysselissä, jesuiittojen kirkossa Mechelenissä, Pyhän Ristin kirkossa Liègessä sekä useissa kirkoissa Kölnissä. Reliikit ovat koostuneet joissakin tapauksissa vain yhdestä hampaasta tai luunsirpaleesta. Nykyisin Apollonian reliikkejä ei tiedetä olevan Santa Maria di Trasteveren basilikassa. 

Apollonia on ainakin Saksassa usein luettu yhdeksi neljästätoista hädässä auttajasta. He ovat pyhimyksiä, joita kunnioitetaan katolisessa kirkossa auttajina ja suojelijoina erilaisia tauteja vastaan. Ryhmä muotoutui 1300-luvulla Reininmaalla Mustan surman aiheuttaman epidemian seurauksena.

Ikonografiassa Apollonia kuvataan nuorena neitona. Hän pitää kädessään hammaslääkärin pihtejä, joissa on hammas. Myös palmu ja lilja ovat hänen tunnuksiaan.

Suomen Hammaslääkäriseura Apollonia julkaisee samannimistä tieteellistä aikakauslehteä.

 Lähteet 


Viitteet

 Aiheesta muualla 


Luokka:Pyhimykset
Luokka:Pyhät
Luokka:Kristityt marttyyrit