Alexander Cambridge

Alexander Augustus Frederick William Alfred George Cambridge, syntyjään Prince Alexander of Teck; (14. huhtikuuta 1874 Kensingtonin palatsi, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta – 16. tammikuuta 1957 Kensingtonin palatsi, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) oli englantilainen aatelinen, sotilas, Athlonen jaarli vuodesta 1917 lähtien ja Etelä-Afrikan kenraalikuvernööri vuosina 1924–1930 sekä Kanadan kenraalikuvernööri vuosina 1940–1946. 

 Suku ja koulutus 
Hänen vanhempansa olivat itävaltalaissyntyinen Teckin herttua Francis, alunperin kreivi Franz von Hohenstein (1837–1900) ja prinsessa Mary Adelaide of Cambridge (1833–1897), joka oli Cambridgen herttua, prinssi Adolphus Frederickin ja prinsessa Augusta von Hessen-Kasselin tytär. Hänen äidinpuoleiset isovanhempansa olivat kuningas Yrjö III ja kuningatar Charlotte. Hänen vanhempi sisarensa oli Englannin kuningatar Mary of Teck.

Pojan ollessa yhdeksänvuotias hänen vanhempansa pakenivat Englannista velkojiaan Keski-Eurooppaan kahden vuoden ajaksi. Prinssi Alexander sai koulutuksensa Eton Collegessa ja Sandhurstin sotilasakatemiassa.

 Ura 
Suoritettuaan upseerikoulutuksensa hänet ylennettiin lokakuussa 1894 vänrikiksi kuningattaren 7. husaarirykmenttiin, ja pian sen jälkeen hän palveli toisessa Matabele-sodassa Etelä-Rhodesiassa vuosina 1896–1897. Kuningatar Viktoria nimitti hänet 8. joulukuuta 1898 Royal Victorian Order ritarikunnan komentajaksi. Hänet ylennettiin luutnantiksi kesäkuussa 1899 ja kapteeniksi seuraavan vuoden huhtikuussa. Toisen buurisodan aikana suorittamistaan ​​teoista kuningas Edvard VII myönsi hänelle huhtikuussa 1901 Distinguished Service Order ritarikunnan kunniamerkin.
pienoiskuva|Prinssi Alexander of Teck vuonna 1910. Hänellä on rinnalla Royal Victorian Order ritarikunnan ja Saksin kuningaskunnan Hausorden der Rautenkronen ritarikunnan tähti sekä nauha.  
Ennen ensimmäisen maailmansodan puhkeamista vuonna 1914 pääministeri H. H. Asquith nimitti Alexanderin Kanadan kenraalikuvernööriksi. Alexander kuitenkin kutsuttiin aktiivipalvelukseen rykmenttinsä mukana, mikä vei hänet taisteluihin Ranskaan ja Flanderiin. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi ja väliaikaiseksi prikaatikenraaliksi joulukuussa 1915. Taistelukentillä suorittamansa palveluksen ansiosta Alexanderin lanko, kuningas Yrjö V nimitti hänet kesäkuussa 1917 Pyhän Mikaelin ja Pyhän Yrjön ritarikunnan jäseneksi.

Ensimmäisen maailmansodan aikana Brittiläisessä imperiumissa vallinnut saksalaisvastainen mieliala johti siihen, että kuningas Yrjö V muutti hallitsijasuvun nimen Saksi-Coburg-Gothasta englantilaisemmaksi Windsorin suvuksi ja samalla luopui kaikista omista sekä muitten kuningasperheen jäsenten saksalaisista arvonimistä. 14. heinäkuuta 1917 annetulla kuninkaallisella määräyksellä Alexander luopui veljensä, Teckin herttua prinssi Adolfin kanssa samalla tavoin kaikista saksalaisista arvonimistään, puhutteluistaan ja kunnianosoituksistaan ​​ja valitsi niiden sijaan nimen Cambridge isoisänsä, Cambridgen herttua prinssi Adolfin mukaan. Kuningas nimitti hänet Athlonen jaarliksi ja varakreivi Trematoniksi 7. marraskuuta 1917.

Vuonna 1923 kuningas nimitti Athlonen jaarlin Etelä-Afrikan kenraalikuvernööriksi Britannian pääministeri Stanley Baldwinin suosituksesta, ja hän toimi varakuninkaan virassa vuoteen 1930 asti. Sen jälkeen Athlonen jaarli toimi Lontoon yliopiston kanslerina.
pienoiskuva|Kanadan pääministeri William Lyon Mackenzie King; Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri Winston Churchill; Yhdysvaltojen presidentti Franklin D. Roosevelt; ja Kanadan kenraalikuvernööri kenraalimajuri sir Alexander Cambridge, Athlonen 1. jaarli, linnoituksen terassilla Québecissä, Kanadassa, Québecin konferenssin aikana, jossa keskusteltiin Normandian maihinnousustrategiasta.
Vuonna 1940 hänen sisarenpoikansa Yrjö VI nimitti hänet Kanadan kenraalikuvernööriksi Kanadan pääministeri William Lyon Mackenzie Kingin suosituksesta. Hän toimi virassa vuoteen 1946 asti. Hän oli viimeinen kuningasperheen lähisukulainen, joka toimi Kanadassa kenraalikuvernöörinä. Athlonen jaarli Alexander auttoi vauhdittamaan Kanadan sotatoimia ja isännöi toisen maailmansodan aikana vuosina 1943 ja 1944 Quebecin konferensseja, joissa Kanadan pääministeri William Lyon Mackenzie King, Britannian pääministeri Winston Churchill ja Yhdysvaltojen presidentti Franklin Roosevelt sopivat liittoutuneiden taktiikasta.

Palattuaan Britanniaan Athlonen jaarli oli kuningatar Elisabet II:n, sisarenpoikansa tyttären, vuoden 1952 kruunajaisten järjestelykomiteassa.

 Avioliitto ja jälkeläiset 
pienoiskuva|Puoliso Athlonen kreivitär Alice ja lapset May ja Rupert n. 1909
Hän avioitui 10. helmikuuta 1904 Pyhän Yrjön kappelissa pikkuserkkunsa serkun, Albanyn prinsessa Alicen (1883–1981) kanssa, joka oli kuningatar Viktorian lapsenlapsi, tämän nuorimman pojan Leopold, Albanyn herttuan ja Waldeckin ja Pyrmontin prinsessa Helenin tytär.

Heille syntyi kolme lasta:

 prinsessa May of Teck (23. tammikuuta 1906 – 29. toukokuuta 1994), vuoden 1917 jälkeen lady May Cambridge; avioitui sir Henry Abel Smithin kanssa vuonna 1931, sai jälkeläisiä.
 prinssi Rupert of Teck (24. huhtikuuta 1907 – 15. huhtikuuta 1928), vuoden 1917 varakreivi Trematon; sairasti hemofilia B:tä kuten äidinisänsä prinssi Leopold ja kuoli 20-vuotiaana aivoverenvuotoon auto-onnettomuudessa saamansa lievän kallonmurtuman vuoksi.
 prinssi Maurice Francis George of Teck (29. maaliskuuta 1910 – 14. syyskuuta 1910); kuoli viiden kuukauden ikäisenä.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Kanadan kenraalikuvernöörit
Luokka:Etelä-Afrikan kenraalikuvernöörit
Luokka:Brittiläiset aateliset
Luokka:Vuonna 1874 syntyneet
Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Luokka:Sotilaat