Jevgeni Dolmatovski

Jevgeni Aronovitš Dolmatovski (, 5. toukokuuta 1915 Moskova – 10. syyskuuta 1994 Moskova) oli venäläinen neuvostorunoilija.

Jevgeni Dolmatovski syntyi juutalaisen juristin perheeseen. Hän kävi opettajaopiston ja avusti jo varhain pioneerilehtiä. Vuonna 1933 Dolmatovski meni töihin Moskovan metron rakennustyömaalle ja pääsi opiskelemaan kirjallisuusinstituutin iltalinjalle. Hänen ensimmäinen runokokoelmansa ilmestyi vuonna 1934.

Vuonna 1937 Dolmatovski valmistui kirjallisuusinstituutista ja hänet hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi. Hänen isänsä ja muita perheenjäseniä menehtyi Stalinin vainoissa, mikä ei kuitenkaan häirinnyt nuoren runoilijan optimismia ja menestystä. Dolmatovski liittyi Neuvostoliiton kommunistisen puolueen jäseneksi vuonna 1941.

Dolmatovski osallistui talvisotaan, josta hän kirjoitti joukon taiteellisesti korkeatasoisia runoja. Ne julkaistiin kokoelmana Tri vremeni goda (”Kolme vuodenaikaa”) vuonna 1940. Toisen maailmansodan aikana Dolmatovski oli sotakirjeenvaihtajana ja julkaisi useita runokokoelmia. Vuonna 1950 hän sai Stalin-palkinnon kokoelmasta Slovo o zavtrašnem dne (”Sana huomispäivästä”, 1949). Sota-aikana Dolmatovski laati useita suosittuja lauluja. Hän toimi myös kääntäjänä ja kirjoitti artikkeleita kirjailijatovereistaan.

Dolmatovskin huomattavin teos on Moskovan metron rakentajista kertova runoromaani Dobrovoltsy (”Vapaaehtoiset”, 1956), jonka pohjalta tehtiin elokuva. 1970- ja 1980-luvulla ilmestyivät toisen maailmansodan alusta kertova proosakirja Zeljonaja brama ja muistelmateos Bylo. Dolmatovskin kolmiosaiset kootut teokset julkaistiin vuonna 1989.

Dolmatovskin runot ovat sujuvia, yksinkertaisia ja aiheiltaan ajankohtaisia. Hän oli yksi stalinismin ajan runoilijoista, joka uhrasi lahjansa kommunistipuolueen palvelukseen.

 Suomennettuja runoja
 Kello kuusi illalla sodan jälkeen, suom. Martti Larni, teoksessa: Venäjän runotar: valikoima venäläistä lyriikkaa, Helsinki: Otava 1946
 Näin elämme..., suom. Juhani Taari, Matti Rossi, julkaisussa: Kulttuurivihkot 1978 ; nro 4
 Peilaus, suom. Armas Äikiä, teoksessa: 20 Neuvostoliiton runoilijaa, Petroskoi: Valtion kustannusliike 1960
 Rakas ystävä, en minä tästä lähde, suom. Juhani Taari, Matti Rossi, julkaisussa: Kulttuurivihkot 1978 ; nro 4
 Reichstagin tuhopolttajat, suom. Armas Äikiä, teoksessa: 20 Neuvostoliiton runoilijaa
 Sattuma, suom. Juhani Taari, Matti Rossi, julkaisussa: Kulttuurivihkot 1978 ; nro 4
 Sireeni, suom. Armas Äikiä, teoksessa: 20 Neuvostoliiton runoilijaa
 Taipaleenjoki, suom. Valentin Kiparsky, teoksissa: Kiiltomadon testamentti: sodan ja rauhan tekstejä, Helsinki: Maaseudun sivistysliitto, 1984 ; Runon ääni: lausujain juhla-antologia, Helsinki: WSOY 1988 , Venäjän runotar ja Yhdeksän sarjaa lyriikkaa, Helsinki: Weilin+Göös 1969

Lähteet

Luokka:Neuvostoliittolaiset runoilijat
Luokka:Venäläiset runoilijat
Luokka:Vuonna 1915 syntyneet
Luokka:Vuonna 1994 kuolleet