Streptomykeetit

Streptomykeetit, tieteelliseltä nimeltään Streptomyces, ovat tyypillisiä maaperäbakteereja, jotka esiintyvät yleisesti myös muunlaisissa ympäristöissä kuten komposteissa, rehuissa, sedimenteissä sekä erilaisissa vesiympäristöissä sekä rakennuksissa. Streptomykeetit aiheuttavat esimerkiksi perunarupea.

Streptomykeetit ovat suurin aktinobakteereihin kuuluva suku, ja kuten muutkin aktinobakteerit, ne ovat gramposiitivisia ja niillä on suuri genomi, jossa on paljon guaniini ja sytosiini emäksiä. Streptomykeetit tuottavat itiöitä sekä metaboliitteja, joista useita käytetään antibiootteina . Lisäksi streptomykeettien metaboliasta syntyvä yhdiste saa aikaan maaperälle ominaisen hajun.

 Streptomykeettien ekologia 
Streptomykeetit keräävät ravinteita maaperästä sekä mätänevästä kasviaineksesta kasvattamalla hyyfeja, jotka luovat rihmaston, kuten sienillä. Kun rihmasto substraattien orgaanisten yhdisteiden imeytymistä varten on tarpeeksi laaja, streptomykeetit kehittävät hyyfejä, jotka kasvavat ylöspäin, ulos maannoksesta ja ilmaan. Nämä ilmahyyfit vapauttavat itiöitä, jotka leviävät ympäristöön. Streptomykeetit tuottavat pääasiassa pienimolekyylisiä antimikrobisia yhdisteitä, joilla ne saavuttavat kilpailuedun elinympäristössään.pienoiskuva|Streptomykeettien rihmastoa
 Streptomykeetit ihmisen elinympäristöissä 
Streptomykeettien esiintymistä kotipölyssä tapahtui 47 näytteessä PCR -menetelmällä vain 36 prosentissa. Viljelemällä streptomykeettejä esiintyi jopa 81 prosenttia. Streptomykeettien esiintyminen kotipölyssä oli yhteydessä kosteusvaurioon PCR -menetelmällä, kun taas viljelemällä yhteys ei ollut niin selvä.

 Toteaminen 
Streptomykeettien ja yleensäkin mikrobien toteamiseen käytetään perinteisesti viljelymenetelmiä, joilla kuitenkin saadaan esiin pieni juuri sillä kasvualustalla elinkykyinen osa mikrobipopulaatiosta. Polymeraasiketjureaktioon (PCR) perustuvat toteamismenetelmät tunnistavat DNA:ta, eivätkä ole riippuvaisia mikrobin elinkyvystä.

 Yhteys hengityselinsairauksiin 
Solu- ja eläinkokeissa kosteusvauriorakennuksista eristettyjen streptomykeettien on todettu aiheuttavan korkeita tulehdusvasteita. Suurina pitoisuuksina, joita esiintyy muun muassa maatalousympäristöissä heinää ja rehua käsitellessä, ne saattavat aiheuttaa hengityselinsairauksia kuten allergista alveoliittia.

 2-etyyliheksanoli 
pienoiskuva|2-etyyliheksanolin kaava

2-etyyliheksanoli on rasvaliukoinen orgaaninen yhdiste, jota streptomykeetit tuottavat. 2-etyyliheksanoli on kosteus- ja mikrobivaurioita indikoiva yhdiste. 2-etyyliheksanoli voidaan aistia makeahkona, imelähkönä hajuna mikäli yhdisteen hajukynnys ylittyy. Koska 2-etyyliheksanoli on rasvaliukoinen yhdiste, kertyy sitä kehoon tiloissa oleskellessa. Näin 2-etyyliheksanolin pitoisuus kehossa kasvaa koko ajan. Tämän takia pienikin määrä 2-etyyliheksanolia sisäilmassa voi olla haitallista. 2-etyyliheksanoli on hyvin haihtuva aine.

 Streptomykeetit lääkekäytössä 
Streptomykeetit tuottavat kaksi kolmasosaa kliinisesti merkittävistä, luonnosta eristetyistä antibiooteista. Streptomykeettejä on käytetty lääkeaineiden tuottoon jo kymmeniä vuosia.

Streptomykeeteistä on eristetty useita tärkeitä antibiootteja, kuten neomysiini, streptomysiini, kloramfenikoli, tetrasykliini, daptomysiini, fosfomysiini, linkomysiini sekä useita muita. Lisäksi streptomykeeteistä on eristetty antimykoottisia yhdisteitä, kuten nystatiini sekä antiparasiittisia yhdisteitä kuten avermektiini, josta on johdettu lääkeaine ivermektiini.

Lisäksi streptomykeetit tuottavat makromolekyylisiä yhdisteitä, kuten eri bakteerilajeille spesifejä toksiineja, joiden lääkekäyttöä tutkitaan. Tällaisia ovat esimerkiksi Umb-partikkelit, joita Streptomyces coelicolor tuottaa muita streptomykeettejä vastaan.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Bakteerit