Edvard Halonen

Edvard Halonen (5. lokakuuta 1894 Kuopio – 10. maaliskuuta 1970) oli suomalainen toimittaja, joka työskenteli useissa sosialidemokraattisissa sanomalehdissä. 

 Elämä 
Halonen kirjoitti ylioppilaaksi 1914, jonka jälkeen hän työskenteli Kuopiossa ilmestyneen Savon Työmiehen toimittajana vuodesta 1915 lähtien. Vuosina 1917–1918 Halonen toimi lehden vastaavana päätoimittajana. Sisällissodan aikana Halonen vangittiin Kuopion valtauksen yhteydessä, jonka jälkeen hän oli Kuopion ja Iso-Mjölön vankileireillä.

Vuonna 1919 Halonen aloitti vastaperustetun Savon Kansan toimitussihteerinä, mutta erosi pian tehtävästään lehden siirryttyä kommunisteja kannattavalle linjalle. Vielä samana syksynä Halonen siirtyi Porissa ilmestyneen Uuden Ajan palvelukseen, jonka päätoimittaja hän oli 1921–1925. Vuonna 1921 Halonen toimi Koliahteen joukkomurhasta syytetyn Aksel Aarren oikeudenkäyntiavustajana. Kaksi vuotta myöhemmin hän sai itse 6 kuukautta vankeutta Uudessa Ajassa julkaistun kirjoituksen ”Kullaan porvariston veriteot” johdosta ja kärsi tuomionsa Turun lääninvankilassa.

Vuosina 1923–1925 Halonen työskenteli myös Sosialistin toimituksessa Turussa, jonka jälkeen hän siirtyi Jyväskylässä ilmestyneen Työn Voiman toimittajaksi ja hoiti vielä Uuden Ajan päätoimittajan tehtäviä parin kuukauden ajan 1928. Vuodet 1929–1930 Halonen työskenteli Työn Voiman päätoimittajana. Hän kuului myös Suomen Sanomalehtimiesten Liiton hallitukseen.

Halosen puoliso oli Martta Leinonen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1917.

 Lähteet 

Luokka:Suomalaiset päätoimittajat
Luokka:Suomen sisällissodan punaiset
Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen jäsenet
Luokka:Vuonna 1894 syntyneet
Luokka:Vuonna 1970 kuolleet