Kristinuskon vaikutus islamiin

Kristinuskon vaikutus islamiin on aiheena monissa länsimaisissa teorioissa, jotka käsittelevät islamin syntyä ja kehitystä. Nämä teoriat poikkeavat huomattavasti toisistaan. Islamilaisen käsityksen mukaan kristinusko ei lainkaan vaikuttanut islamiin, länsimaisen valtavirtaisen käsityksen mukaan vaikutus toteutui sekä Muhammedin henkilön että islamiin kääntyneen kristillisen väestön kautta. Historiakriittisen koulukunnan mukaan osa Koraanista on kristillisen seurakunnan hartauskirjallisuutta, ja joidenkin mielestä islam kehittyi itäisestä kristillisestä lahkosta.   

 Länsimainen valtavirta 
Länsimaista valtavirtaa edustavan käsityksen mukaan kristinusko vaikutti islamiin aluksi profeetta Muhammedin (570–632) kautta. Sen jälkeen sitä täydensivät vaikutteet, jotka tulivat islamilaisen kalifaatin alaisuuteen jääneeltä valtavalta kristilliseltä väestöltä. Esimerkiksi Jaakko Hämeen-Anttila katsoo, että Jeesuksen merkitys korostui islamissa tässä vaiheessa, kun muslimeiksi kääntyneet kristityt vaikuttivat uskonnon sisältöön.

 Historiakriittinen näkemys 
Historiakriittisen koulukunnan edustajat ovat esittäneet useita valtavirrasta poikkeavia näkemyksiä. Günter Lüling selitti Koraanin vahvasti kristillistä sisältöä sillä, että Muhammedin kotikaupungissa Mekassa oli kristillinen seurakunta, ja osa Koraanista on sen käyttämiä hartaustekstejä. Toiset tutkijat, kuten Yehuda Nevo ja K.-H. Ohlig ovat katsoneet, että islam syntyi itäisen kristillisyyden lahkona ja irtautui kristinuskosta vain hitaasti. Näiden tutkijoiden mukaan islam sai identiteettinsä omana uskontonaan vasta 700-luvulla.Ohlig 2010, s. 7–14; Nevo & Koren 2003, s. 205

 Islamilainen käsitys 
Islaminuskon mukaan kristinuskolla ei ollut mitään vaikutusta islamiin. Islam on ihmiskunnan alkuperäinen uskonto, joten kaikki Raamatun profeetat Aadamista alkaen olivat olleet muslimeja. Näin oli myös Jeesuksen laita. Mooseksen kirjat, psalmit ja Jeesuksen evankeliumi ovat aluksi vastanneet täsmällisesti islamin opetuksia, mutta kirjat ovat historian saatossa rappeutuneet ja vääristyneet. Tästä johtuvat sekä juutalaisuuden että kristinuskon yhtäläisyydet islamin kanssa. 

Profeettojen ketjussa islam nojautuu erityisesti Abrahamiin kantaisänä. Näin halutaan erottautua sekä juutalaisesta että kristillisestä perinteestä menemällä niiden ohi: ”Ei Abraham ollut juutalainen eikä kristitty, vaan hän oli alistuva hanif” (3:67). Myös kristinuskossa pyrittiin irtautua juutalaisista juurista samaa keinoa käyttäen.”Choosing Abraham as a reference point allowed young Christianity to fall back on an authority which is older than Judaism [– –] The use of this fallback by the new movement is not only obvious from the parallels to Paul, but also from the perspective of Arabic tradition”. Ohlig 2013, s. 276.Reynolds 2010, s. 81 "By claiming Abraham, Christian authorities are thereby asserting that Christianity, far from being a perverse innovation of Judaism, is an ancient and primary religion."

 Katso myös 
 Jeesus islaminuskossa
Muhammedin historiallisuus

 Lähteet 


 Viitteet 

Luokka:Islamin historia
Luokka:Islam ja muut uskonnot