Cheapside Streetin viskivaraston palo

Cheapside Streetin viskivaraston palo tapahtui 28. maaliskuuta 1960, kun Glasgow’n Cheapside Streetillä sijainneessa viskin säilytykseen käytetyssä tullivarastossa syttyi tulipalo noin kello 19.10.Chadwick 1960, s. 9 Noin kello 19.49 varastolla tapahtui suuri räjähdys, joka sai varaston päätyseinät Cheapside Streetillä ja Warroch Streetillä romahtamaan.Chadwick 1960, s. 12 Raunioiden alle jäi 14 palomiestä ja viisi Salvage Corpsin jäsentä, jotka kaikki saivat surmansa. Palo tuhosi viskivaraston ja viereisen tupakkavaraston sisältöineen lähes täysin ja vaurioitti lisäksi ympäröiviä rakennuksia aiheuttaen kaikkiaan 3,4 miljoonan punnan aineelliset vahingot.Chadwick 1960, s. 29–30

Cheapside Streetin palo on 19 kuolonuhrillaan pahin palomiehille sattunut rauhanajan onnettomuus Britanniassa.

 Rakennus 
Palo tapahtui Arbuckle, Smith & Companyn omistamassa varastossa, joka sijaitsi osoitteessa 76–118 Cheapside Street. Varasto koostui useasta toisiinsa liitetystä vierekkäisestä rakennuksesta, joista korkeimmissa oli kellari ja kuusi kerrosta, kun taas matalimmassa oli pelkkä pohjakerros. Rakennukset olivat tiilisiä ja betonisia, ja niiden sisärakenteet ja katot oli tehty osin puusta, osin raudasta. Rakennukset toimivat tullivarastona. Niitä käytettiin pääasiassa viskin säilyttämiseen, minkä lisäksi niihin oli tehty tilat viskin sekoittamista ja pullottamista sekä pullojen pesua varten. Viskivaraston vieressä oli Glasgow Tobacco Warehouse Companyn kuusikerroksinen tullivarasto, jossa säilytettiin tupakkaa.Chadwick 1960, s. 5–8

 Tapahtumat 
 Palon havaitseminen 
28. maaliskuuta 1960 varasto avattiin tavalliseen tapaan kello 8.00. Varastolla oli töissä 12 miestä, esimies ja tullivirkailija. Päivän aikana ainoastaan yksi työntekijä kävi varaston yläkerroksissa tarkastuskierroksilla ja teki pieniä korjauksia vuotaviin viskitynnyreihin. Tavallisesti varasto suljettiin kello 17, mutta onnettomuuspäivänä esimies päätti jatkaa töitä 19.30 asti, jotta viskikuorma saatiin lastattua odottavaan rekkaan. Samalla viskitynnyreitä tyhjennettiin sekoitusastioihin ja täysiä tynnyreitä siirreltiin varaston osasta toiseen. Esimiehen lisäksi töihin jäivät tullivirkailija ja kaksi työmiestä.Chadwick 1960, s. 8–9

Etelämpänä Cheapside Streetillä sijainneen Eldorado Ice Cream Companyn työntekijä haistoi noin kello 19.10 palavan puun hajun. Hän meni ulos kadulle ja näki viskivaraston korkeimmasta osasta tulevan savua noin kolmannen kerroksen tienoilta. Hän palasi yrityksensä tiloihin ja hälytti palokunnan kello 19.15. Tämän jälkeen hän meni viskivarastolle, tapasi siellä tullivirkailijan ja kertoi hänelle savuhavainnostaan. Heidän seuraansa liittyi esimies, ja yhdessä he totesivat savunmuodostuksen lisääntyneen huomattavasti. Esimies palasi varastoon varoittamaan työmiehiä.Chadwick 1960, s. 9

 Ensimmäiset sammutustoimet 
Ensimmäiset kaksi sammutusautoa, puomitikasauto, palovene ja Salvage Corpsin yksikkö saapuivat paikalle kello 19.18. Niiden saapuessa savua tuli jo varaston kaikista kerroksista. Tilannekomentaja lähetti savusukellusryhmän etsimään paloa ja pyysi radioitse hälytysvasteen kasvattamista viiteen sammutusautoon kello 19.21. Sivustakatsojan ilmoitettua, että varaston takaosassa Warroch Streetillä näkyi yläkerroksissa liekkejä, sinne lähetettiin tikasauto ja sammutusauto. Niiden miehistöt näkivät kuitenkin vain savua. Samalla savusukeltajat etsivät paloa Cheapside Streetin puolella. Rakennusta tuntematta he kuitenkin päätyivät sellaiseen varaston osaan, josta ei ollut pääsyä palon luokse, minkä he huomasivat vasta noustuaan ylimpiin kerroksiin asti löytämättä liekkejä tai edes lämpöä.Chadwick 1960, s. 10–11

Palopaikalle saapui Arbuckle, Smith & Companyn johtaja, joka oli uteliaisuuttaan seurannut paloautoja vain huomatakseen, että palo oli hänen yrityksessään. Hän ohjasi palomiehet Warroch Streetillä olleille hätäuloskäynneille, joista oli suora pääsy siihen rakennuksen osaan, jossa palo oli. Epähuomiossa hän osoitti kuitenkin palomiehille väärän oven, jonka murrettuaan he huomasivat päätyneensä viereiseen tupakkavarastoon. Palomiehet siirtyivät oikealle ovelle, mutta se osoittautui metallisen rakenteensa vuoksi vaikeaksi murtaa. Samoihin aikoihin palomiehet Cheapside Streetillä näkivät ikkunasta pohjakerroksen katosta tulevan liekin, jonka sinertävä väri viittasi alkoholiin. Paikalle saapunut apulaispalomestari pyysi vasteen nostamista kahdeksaan sammutusautoon. Viesti kirjattiin palolaitoksen keskuksessa saapuneeksi 19.49.Chadwick 1960, s. 11–12

 Räjähdys 
Heti apulaispalomestarin viestin jälkeen varastossa tapahtui räjähdys ilman mitään ennakkovaroitusta. Paikalla olleet kuvailivat räjähdystä tyypillisen pamauksen sijaan ikään kuin kaikuvaksi humahdukseksi. Se kulki rakennuksen läpi saaden sekä Cheapside Streetin että Warroch Streetin puoleiset seinät romahtamaan haudaten siten palomiehiä romun alle rakennuksen molemmilla puolilla. Heti räjähdyksen jälkeen kello 19.50 palolaitoksen keskus vastaanotti viestin, jossa pyydettiin vasteen nostamista kymmeneen sammutusautoon ja lähettämään lisäksi paikalle ambulansseja.Chadwick 1960, s. 12–13

Räjähdyksen seurauksena Warroch Streetin puolelle levisi voimakas tulipalo, kun taas Cheapside Streetin puolelta palo vetäytyi hetkeksi. Palon levitessä vaurioituneista seinistä romahti lisää osioita. Lisäksi rakennuksen lattiat alkoivat sortua, minkä seurauksena viskitynnyreitä vieri alas kadulle, ja palava viski levitti paloa romun seassa. Leviävän palon ja uusien romahdusten vuoksi katualueita ei voitu tutkia tarkkaan, vaikka tiedettiin, että romun alla oli todennäköisesti loukkuun jääneitä palomiehiä. Lopulta palomiesten oli keskityttävä uhrien etsimisen sijaan sammutustyöhön, sillä mahdollisten uhrien arveltiin olevan jo menehtyneitä. Palon kasvaessa vastetta nostettiin ensin 15 sammutusautoon kello 20.12 ja vielä 20 autoon kello 20.20. Sammutustöiden jatkuessa paikalla suoritettiin nimenhuuto, jonka tuloksena todettiin 14 palomiehen ja viiden Salvage Corpsin jäsenen olevan kateissa.Chadwick 1960, s. 13–14

 Sammutustyöt 
Räjähdyksen jälkeen palo kasvoi, ja sitä ruokkivat palon levitessä yhä uudet viskitynnyrit sisältöineen. Sammutustöitä hankaloitti romahtelevien rakenteiden ja räjähtelevien tynnyreiden lisäksi alueen ahtaus, joka lisäsi myös palon leviämisen todennäköisyyttä. Cheapside Streetin toisella puolella oli niin ikään kuusikerroksinen viskivarasto, johon palo uhkasi levitä ja jonka katto ja ikkunanpuitteet syttyivätkin välillä tuleen kuumuuden vaikutuksesta. Warroch Streetin toisella puolella oli puolestaan Harland and Wolffin konepaja, jossa säilytettiin muun muassa nesteytettyä ilmaa ja happea.Chadwick 1960, s. 15

Palo levisi pian koko viskivarastoon sekä sen viereiseen tupakkavarastoon. Lisäuhritkaan eivät olleet kaukana, kun palo saavutti kellarissa sijainneet säilytyssammiot, joista yksi räjähti ja romahdutti kokonaisen seinän yhdestä varaston osasta. Palon rajoittamiseksi ja sammuttamiseksi sen ympärille asetettiin vesitykkejä, joilla vettä saatiin suihkutettua vaarallisiinkin paikkoihin ilman, että palomiehiä joutui tarpeettomaan vaaraan. Itse rakennuspalon lisäksi palomiesten oli varottava palavaa viskiä, jota kellui varastosta pois virtaavan sammutusveden päällä heitä kohti.Chadwick 1960, s. 15–16

Kaikkiaan paloa oli sammuttamassa Glasgow’sta ja lähialueilta 30 sammutusautoa, viisi tikasautoa, palovene sekä kolme huolto- ja erikoisyksikköä. Erityisen suuri merkitys oli Clydejoella olleella paloveneellä, joka pumppasi lisävettä palopaikalle 31 letkulla. Palo saatiin hallintaan vasta syttymistä seuranneen päivän aamuna kello 6.18.Chadwick 1960, s. 15–17

Räjähdyksessä Cheapside Streetin puolella kuolleiden kolmen palomiehen ruumiit saatiin pois raunioiden alta yhden aikaan aamuyöllä sammutustöiden ollessa vielä käynnissä. Warroch Streetillä tilanne sen sijaan oli hankalampi, sillä pienemmällä alueella oli enemmän romua ja enemmän uhreja. Ennen raivaustöiden aloittamista osa pystyyn jääneistä seinistä oli kaadettava turvallisuussyistä. Viimeinen Warroch Streetin puoleisista 16 ruumiista saatiin talteen vasta 31. maaliskuuta kello 10.20, kolme päivää palon jälkeen.Chadwick 1960, s. 17–18

Palo tuhosi viskivaraston sekä sen viereisen tupakkavaraston lähes täysin. Lisäksi palossa arvioitiin tuhoutuneen 4 741 972 litraa viskiä, 141 415 litraa rommia ja yli 2 000 paalia tupakkaa. Ympäröivät teollisuuskiinteistöt kärsivät vaihtelevassa määrin palo- ja vesivahinkoja. Kaikkiaan aineellisten vahinkojen kokonaisarvoksi arvioitiin 3,4 miljoonaa puntaa.Chadwick 1960, s. 29–30

 Tutkinta 
Palon jälkeen Glasgow’n poliisi- ja palolaitoksen jäsenet suorittivat palonsyyntutkinnan, jonka tulokset käytiin läpi Glasgow’n ylioikeudessa 27.–29. kesäkuuta 1960. Tutkinnassa palon syttymissyytä ei voitu varmuudella todeta, sillä palon seurauksena kaikki fyysinen todistusaineisto tuhoutui. Itse varastossa ei ollut muuta mahdollista palon aiheuttajaa kuin sähköjohdot, joiden tiedettiin kuitenkin olleen uudehkot. Mahdollisena pidettiin myös, että palo olisi saanut alkunsa tupakointikieltoa rikkoneen työntekijän savukkeesta. Kumpaakaan ei kuitenkaan voitu todistaa, kuten ei myöskään palon tarkkaa syttymispaikkaa ja -aikaa.Chadwick 1960, s. 20–21

Räjähdyksen syntymekanismi sen sijaan oli todettavissa. Palon kuumuus sai tynnyreistä vuotaneen alkoholin ilmeisesti höyrystymään, jolloin paine varastossa kasvoi samalla, kun herkästi syttyvää alkoholihöyryä levisi ympäri rakennusta. Kun palo sai happea, syntyi suuri ja voimakas paineistetun kaasun räjähdys (ns. BLEVE). Tutkinnassa kiinnitettiin huomiota siihen, että kun rakennus oli muutettu varastoksi, ikkunat oli muutamia lukuun ottamatta muurattu umpeen, mikä heikensi tilan ilmanvaihtoa ja altisti sitä mainitun kaltaiselle räjähdykselle.Chadwick 1960, s. 19

Tutkinta totesi myös, että sääntöjä ja määräyksiä suurten viskimäärien turvalliseen säilyttämiseen ei ollut. Tullivarastot kuuluivat tulliviranomaisen valvonnan piiriin, mutta sen tehtävät rajoittuivat vain itse varastojen sisällön valvontaan.Chadwick 1960, s. 25 Niinpä ketään ei syytetty palosta, sillä Arbuckle, Smith & Company oli noudattanut kaikkia varastorakennukseen ja sen käyttöön liittyviä määräyksiä. Tutkinnan ja oikeuskäsittelyn tuloksena suositeltiin myös sprinklerijärjestelmien asentamista kaikkiin tullivarastoihin, maksimikorkeuden määräämistä tullivarastoille ja tullivarastojen sijoittamista harvempaan rakennetuille alueille.Chadwick 1960, s. 27–29

 Uhrit 
Räjähdyksessä ja sen aiheuttamissa romahduksissa kuoli 14 Glasgow’n palolaitoksen palomiestä ja viisi Glasgow Salvage Corpsin jäsentä.

Glasgow’n palolaitos
 palomies John Allan
 palomies Christopher Boyle
 paloesimies James Calder
 palomies Gordon Chapman
 palomies William Crocket
 palomies Archibald Darroch
 palomies Daniel Davidson


 palomies Alfred Dickinson
 palomies Alexander Grassie
 palomies George McIntyre
 palomies Edward McMillan
 palomies Iain McMillan
 paloesimies John McPherson
 palomies William Watson

Glasgow Salvage Corps
 johtava pelastaja James McLellan
 pelastaja Gordon McMillan
 pelastaja James Mungall
 apulaispäällikkö Edward Murray
 pelastaja William Oliver

 Urhoollisuuspalkinnot 
Palon jälkeen kuudelle palomiehelle ja yhdelle poliisille myönnettiin palkinnot ”urhoollisuudesta, johtajuudesta ja omistautumisesta velvollisuudelle”.

George Medal
 palomies James Dunlop
 asemamestari Peter McGill
British Empire Medal for Gallantry
 palomies George Alexander
 konstaapeli James Gribben
 paloesimies Charles Neeson
 palomies John Nicholson
Queen’s Commendation for Brave Conduct
 palomies William Watters

 Muistaminen 
pienoiskuva|upright|Palon uhrien muistomerkki Glasgow Necropolis -hautausmaalla.
Palossa kuolleille järjestettiin julkinen hautajaistilaisuus 5. huhtikuuta 1960. Heidät haudattiin Glasgow Necropolis -hautausmaalle, jossa sijaitsee heidän ja Kilbirnie Streetin tulipalossa 1972 kuolleiden seitsemän palomiehen muistomerkki. Menehtyneiden palomiesten vaimojen ja lasten tueksi perustettiin rahasto, joka keräsi avustuksia kaikkiaan 187 360 puntaa.

Palon uhreille järjestetään 28. maaliskuuta vuotuinen muistotilaisuus, johon osallistuu Glasgow’n palolaitoksen ja kaupunginvaltuuston edustajia. Palon 50-vuotispäivänä vuonna 2010 järjestettiin seppeleenlaskutilaisuus, jumalanpalvelus Glasgow’n katedraalissa ja kahden minuutin hiljainen hetki George Squarella. Vuonna 2020 palon 60-vuotispäivänä tilaisuutta ei koronaviruspandemian vuoksi voitu järjestää, vaan Skotlannin palo- ja pelastuslaitoksen johtaja Martin Blunden kävi yksin laskemassa muistomerkille seppeleen.

 Lähteet 


 Viitteet 

Luokka:92 Euroopan historia
Luokka:Tulipalot Skotlannissa
Luokka:1960-luvun tulipalot
Luokka:Vuoden 1960 onnettomuudet
Luokka:Rakennuspalot Yhdistyneessä kuningaskunnassa
Luokka:Glasgow’n historia