Hätäravinto

Hätäravinto tarkoittaa elintarvikkeita, joita käytetään ravinnoksi yksinomaan poikkeusoloissa tai köyhyyden vuoksi. Normaalioloissa hätäravintoaineita tavataan hyljeksiä heikon ravitsemusarvon, hankalan käytettävyyden tai epämiellyttävän maun vuoksi. Hätäruokastatus riippuu usein kulttuurista, esimerkiksi äyriäiset ja hevosenliha ovat joillain alueilla arvostettua ruokaa, toisaalla taas hätäravintoa.

Hätäravinnon mahdollisuuksia on tarkasteltu katovuosina julkaistuna kansanvalistuksenaLönnrot 1992 [1867], maanpuolustukseen liittyenMaanpuolustuksen tieteellinen neuvottelukunta 1979 sekä osana varautumis- ja survivalismikulttuuriaKarosto & Karppinen 2011 ja retkeilytaitoja Aulio 1990, s. 361–362 

Katovuosina leipään lisättiin olkea tai männyn kuoriosista valmistettua pettujauhoja. Suomalaisessa lehdistössä propagoitiin vuosikymmeniä myös jäkälän syönnin puolesta, vaikka tutkimukset olivat osoittaneet, ettei ihmisen elimistö juuri kykene hyödyntämään jäkälän sisältämää energiaa. Jäkälässä olevat myrkylliset jäkälähapot saattoivat liikaa käytettynä jopa tappaa nälkiintyneen ihmisen. Nälkävuosien jäkäläleipää on epäilty jopa osasyyksi asukkaiden suureen kuolleisuuteen. 

 Lähteet 




 Newby, Andrew G.: Finland's Great Famine, 1856-68, s. 69–100. Cham: Palgrave, 2023. 

 Viitteet 

Luokka:Elintarvikkeet