Purjeliskokala

Purjeliskokala (Alepisaurus ferox) on purjeliskokalojen (Alepisauridae) heimoon kuuluva merivesissä elävä kalalaji. Se on sukunsa Alepisaurus tyyppilaji.

Purjeliskokalan tieteellisen lajinimen ferox merkitys on hurja, raivopäinen.
 Koko ja ulkonäkö 
220px|vasen|pienoiskuva|Purjeliskokalan pää.
Purjeliskokalan pituus on tavallisesti 150 senttimetrin luokkaa ja voi maksimissaan olla noin 215 senttimetriä (TL). Lajin paino on keskimäärin 1,3–3,2 kilogrammaa ja voi olla jopa yhdeksän kilogrammaa. Se on heimonsa suurikokoisin laji. Yleisväritys on melko vaalea ja kirjava. Selkä on tummin. Lajin selkäevä on huomattavan korkea. Suu on suuri. Leuoissa on pääasiassa pieniä hampaita, tosin alaleuassa on isompia kulmahampaita. Kummallakin suulaella on kohtalaisen suuria kulmahampaita ja kaksi pystyä torahammasta. Evät ovat tummanruskeita tai mustia. Ruumiin takaosassa on musta kölievä. Purjeliskokalan ruumis on suomuton. Se on muodoltaan hyvin hoikka; lajin korkeus on yli kymmenen kertaa ruumiin standardipituutta pienempi. Kuono on pitkä; yli kaksinkertaisesti silmän läpimitan pituinen. Selkäevässä on 30–45 pehmeää ruotoa ja peräevässä 13–18 pehmeää ruotoa. Rintaevät ovat suhteellisen pitkiä. Vatsaevät sijoittuvat ruumiin keskiosaan. Pyrstöevä on voimakkaasti haarautunut.

 Levinneisyys ja elinympäristö 
Purjeliskokalaa tavataan kaikista maailman valtameristä. Se elää pääasiassa trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla, ja subarktisilla alueilla asti käy yleensä vain aikuisia yksilöitä ravinnonhankintakauden aikana. Laji oleskelee korkeintaan 1 830 metrin syvyydessä vedenpinnasta. Lajia saadaan usein sivusaaliina kalastettaessa tonnikaloja pitkälläsiimalla.

 Ravinto ja elintavat  
Purjeliskokalan ravintoa ovat kalat, pääjalkaiset, vaippaeläimet ja äyriäiset. Sen kaikesta ravinnosta noin 70 prosenttia koostuu lättäkaloista (Sternoptychidae), naskalikaloista (Anoplogastridae), naskalileuoista (Omosudidae), purjeliskokaloista (Alepisauridae), Phrosinidae-heimon katkoista, Amphitretidae-heimon tursaista ja Alciopidae-heimon monisukasmadoista. Suuremmat yksilöt syövät pienempiä yksilöitä enemmän kalaa ja tursaita sekä vähemmän äyriäisiä ja syövät niitä enemmän purjeliskokalaa. Lajin on pääasiassa havaittu syövän päiväsaikaan.

 Lähteet 
 Taksonomian lähde alaheimon sukuun asti: 
 Taksonomian lähde suvusta alaspäin: 

 Viitteet 

Luokka:Auloppikalat