Sasradiningrat IV

Kangjeng Radèn Adipati Sasradiningrat IV (1847–1925) oli Surakartan sulttaanikunnan patih () vuodesta 1890 vuoteen 1916. Hänen virassa ollessaan Surakartaa hallitsivat sulttaanit Pakubuwono IX ja Pakubuwono X.Florida 2012, s. 79

 Elämäkerta 

Sasradiningrat IV syntyi vuonna 1847.Perlman 2010, s. 86-87 Hänen isänsä Sasranagara toimi patihin asemassa vuodet 1866–1887.Florida 2012, s. 22 Hänet adoptoitiin kuusivuotiaana jaavalaisen taiteen asiantuntijan K. P. A. Kusumadilagan perheeseen. 

Sasradiningrat IV:n välit oikeaan isäänsä eivät olleet hyvät. Hän oli isänsä 12. poika ja ajautui nuoruudessaan vaikeuksiin useiden epäonnisten naissuhteidensa takia, joista yhdessä toisena osapuolena oli alankomaalainen prostituoitu. Hän avioitui myöhemmin sulttaani Pakubuwono IX:n tyttären kanssa.Florida 2012, s. 23

Ottoisänsä tavoin myös Sasradiningrat IV itse arvosti elämässään taiteita. Ennen nousuaan patihin asemaan hän oli vuonna 1882 valitsemassa joukkoa surakartalaisia kulttuurillisia artefakteja lainattavaksi siirtomaaisäntä Alankomaiden järjestämään näyttelyyn. Hän myös kirjoitti omaelämäkerrallisen teoksen nimeltä Serat Dhirilaksita, joka käsitteli hänen elämäänsä 40-vuotiaaksi asti.

Kun Sasranagara kuoli, Sasradiningrat IV:tä ei välittömästi nimitetty uudeksi patihiksi, vaan virkaa toimitti kaksi vuotta Mangunkusuma. Tämä erotettiin joulukuussa 1889, ja Sasradiningrat IV:stä tuli virkaatekevä patih. Hänen asemansa vahvistettiin 25. heinäkuuta 1890.

Patihina Sasradiningrat IV oli edistyksellinen. Virkakautensa alkupuolella lokakuussa 1890Florida 2012, s. 24 hän perusti Radya Pustaka -nimisen säätiön, jonka tavoitteena oli vaalia ja suojella jaavalaista kulttuuria. Hän nimitti vuonna 1899 Padmasusastra-nimisen oppineen aatelisen pääkirjastonhoitajaksiWieringa 2000, s. 219, rakennutti sairaalan ja köyhäintalon sekä perusti islamilaisen koulun ja museon.

Ensimmäinen jaavalainen eurooppalaistyylinen jousisoitinorkesteri oli Sasradiningrat IV:n perustama. Hän myös järjesti muusikoille, sepille, nukketeatterien esiintyjille ja taidekaivertajille näyttöjä ja jakoi näille todistuksia, jotta näiden oli helpompi löytää työtä.

Sasradiningrat IV:n tilalle patihin asemaan nimitettiin vuonna 1916 Joyonegoro.Dewanto 1997, s. 122 Hän kuoli vuonna 1925.

 Lähteet 




 Viitteet 

Luokka:Indonesialaiset aateliset
Luokka:Surakartan sulttaanikunta
Luokka:Vuonna 1847 syntyneet
Luokka:Vuonna 1925 kuolleet