Myh’ailo Maksymovytš

Mihail Aleksandrovitš Maksimovitš (; 1804–1873) oli ukrainalainen historioitsija, kielitieteilijä, kansatieteilijä, kasvitieteilijä ja kirjailija. Hän oli kotoisin Pultavan kuvernementista. Hän opiskeli Moskovan yliopistossa ja oli siellä vuodesta 1833 kasvitieteen professori. Seuraavana vuonna hänet kutsuttiin venäläisen kansankirjallisuuden professoriksi ja rehtoriksi juuri perustettuun Kiovan yliopistoon, mutta 1841 hän erosi virasta ja tutki koko loppuelämänsä Etelä-Venäjän historiaa, kansa- ja muinaistiedettä.

Maksimovitš julkaisi 1827–1849 kolme kokoelmaa ukrainalaisia kansanlauluja, Ukrainan oloja käsitteleviä Dennitsa-nimisiä vihkoja (1830–1834) sekä Kievljanin ja Ukrainets-nimisiä kirjallis-historiallisia kalentereita ("Kievljanin" (vuotta 1918 edeltävällä venäjällä kirjoitettuna: кіевляринъ); 1840, 1841 ja 1850) ja "Ukrainets" (Украинецъ; 1859 ja 1864). Hän käänsi ukrainaksi muinaisvenäläisen Kimon Igorin sotaretkestä (1857) ja Psalttarin (1859). Maksimovitš oli ukrainalaisten kansallisen elämän huomattavimpia puoltajia. Hänen kootut teoksensa ilmestyivät 1876–1880.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 Maksimovitj, Michail, Nordisk familjebok 

Luokka:Ukrainalaiset kirjailijat
Luokka:Ukrainalaiset kirjallisuustieteilijät
Luokka:Vuonna 1804 syntyneet
Luokka:Vuonna 1873 kuolleet
Luokka:Ukrainalaiset historioitsijat