Bandungin konferenssi

Bandungin konferenssi oli Afrikan ja Aasian maiden konferenssi (), joka pidettiin Bandungissa Indonesiassa 18.–24. huhtikuuta 1955. Se järjestettiin niin sanottujen Colombo-valtioiden konferenssiin edellisvuonna osallistuneiden maiden aloitteesta, ja se oli suurin ei-eurooppalaisten valtioiden välinen kokous siihen mennessä. Bandungin konferenssiin osallistui 23 Aasian ja kuusi Afrikan maata. Osallistujamaiden yhteenlaskettu väkiluku oli noin 1,5 miljardia eli yli puolet silloisesta ihmiskunnasta. Konferenssiin ei kutsuttu Israelia, Etelä-Afrikkaa, Etelä-Koreaa, Pohjois-Koreaa eikä Kiinan tasavaltaa. 

Kommunistisista maista mukana olivat Kiinan kansantasavalta sekä Pohjois-Vietnam. Keskeisiä konferenssiin osallistuneita poliitikkoja olivat Intian pääministeri Jawaharlal Nehru, Kiinan ulkoministeri Zhou Enlai, Pakistanin pääministeri Muhammad Ali Bogra sekä Indonesian ensimmäinen presidentti Sukarno.

Bandungin konferenssissa keskusteltiin aasialaisten ja afrikkalaisten kansojen yhteistyöstä ja kansainvälisestä asemasta. Osallistujamaat esittivät vaatimuksen rasismin torjumisesta, kolonialismin lopettamisesta sekä maailmanrauhan aikaansaamisesta. Kolonialismiksi määriteltiin niin Neuvostoliiton kuin länsimaidenkin valtapyrkimykset Afrikassa ja Aasiassa. Kolonialismin vastainen taistelu oli konferenssin keskeinen aihe. Osallistujamaiden kesken syntyi kiistaa siitä, pitäisikö tuomita länsimaiden taloudellinen kolonialismi vai Neuvostoliiton ideologinen kolonialismi. Zhou Enlain esityksestä kolonialismi päätettiin tuomita sen kaikissa ilmenemismuodoissaan. Ydinvoiman rauhanomaisen käytön edistäminen julistettiin tavoiteltavaksi. Konferenssi tunnusti jokaisen valtion oikeuden liittyä alueellisiin puolustusliittoihin.Final Communique. Asian-African Conference Bandung, April 18-24, 1955. PDF.

Lähteet

Luokka:Aasian historia
Luokka:Afrikan historia
Luokka:Konferenssit
Luokka:Kansainvälinen politiikka
Luokka:1955