Godert van der Capellen

Paroni Godert Alexander Philip van der Capellen (15. joulukuuta 1778, Utrecht – 10. huhtikuuta 1848, De Bilt) oli alankomaalainen poliitikko ja virkamies. Hän toimi Hollannin kuningaskunnan uskonto- ja sisäministerinä vuosina 1809–1810 ja Alankomaiden Itä-Intian kenraalikuvernöörinä vuodet 1816–1826.

 Elämäkerta 

Van der Capellen sai oikeustieteen tohtorin arvon Utrechtin yliopistosta. Hän toimi vuosina 1803–1814 eri tehtävissä maansa hallinnossa, mukaan lukien uskonto- ja sisäministerinä 1809–1810. Vuodesta 1814 alkaen van der Capellen oli jäsenenä siirtomaavallan palauttamiseen tähtäävässä komissiossa. Hän osallistui myös Wienin kongressin neuvotteluihinKeat Gin Ooi 2004, s. 1381–1382 ja toimi maansa kauppa- ja siirtomaaministerinä 6. huhtikuuta – 29. heinäkuuta 1814.Kribb & Kahin 2004, s. 467

16. tammikuuta 1819 asti van der Capellen jakoi valtansa kenraalikuvernöörinä valtansa Cornelis Theodorus Eloutin ja A. A. Buyskesin kanssa. Tämän jälkeen Alankomaiden Itä-Intia kävi useita sotia paikallisia valtoja vastaan: länsi-Borneolla alankomaalaiset taistelivat kiinalaisia siirtolaisia vastaan, Sumatralla pyrittiin alistamaan Palembang ja Padangin fundamentalistimuslimit, ja Sulawesillä sodittiin paikallisia Bonin, Tanetten ja Supan valtioita vastaan. Vuonna 1825 alkoi lisäksi Jaavalla sota Yogyakartan sulttaanin pojan Diponegoron johtamaa kapinaliikettä vastaan.

Eurooppalaiset yhtiöt olivat kiinnostuneita maakaupoista ja resurssien hyödyntämisestä Jaavalla, mitä van der Capellen vastusti kiihkeästi, sillä se häiritsi siirtomaavallan alaisia viljelyksiä. Erityisen riippuvainen siirtomaavalta oli kahvista saaduista tuloista. Kun kahvin hinta vuonna 1823 notkahti, Alankomaiden oli pakko antaa siirtomaalleen taloudellista tukea.Wesseling 2013, s. 105–106

Van der Capellenin kuvernööriyden loppu oli hänen niskoittelunsa siirtomaaministeriksi nimitetyn Eloutin käskyä vastaan. Elout oli vaatinut monopolia Nederlandsche Handel Maatschappij -yhtiölle kahvikauppaan Priangganista. Kuningas Vilhelm I vapautti van der Capellenin tehtävistään 1. tammikuuta 1826 ja määräsi hänet palaamaan Alankomaihin. Häntä seurasi kenraalikuvernöörinä Hendrik Merkus de Kock.

Alankomaihin palattuaan van der Capellen sai vielä joitakin kunniatehtäviä, mutta ei jatkanut enää uraansa maansa hallinnossa. Hän kuoli De Biltissä 10. huhtikuuta 1848.

 Lähteet 




 Viitteet 

Luokka:Alankomaiden ministerit
Luokka:Alankomaalaiset poliitikot
Luokka:Alankomaalaiset siirtomaajohtajat
Luokka:Vuonna 1778 syntyneet
Luokka:Vuonna 1848 kuolleet