Johan Emil Järvisalo

Johan Emil Järvisalo (, 11. maaliskuuta 1888 tai 1889 Hämeen lääni – 14. toukokuuta 1929 Jalta) oli suomalaissyntyinen neuvostoliittolainen poliitikko.

Järvisalon isä oli kirvesmies ja äiti kutoja. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli makkaratehtaalla, kauppa-apulaisena ja konttoristina. Järvisalo opiskeli Helsingin kauppakorkeakoulussa, mutta joutui keskeyttämään opintonsa.

Järvisalo liittyi sosiaalidemokraattiseen nuorisoliikkeeseen vuonna 1905 ja puolueeseen vuonna 1917. Hän oli perustamassa Helsingin liikeapulaisten ammattiliittoa ja Liiketyöntekijäin liittoa. Suomen sisällissodassa Järvisalo toimi punaisen kaartin intendentuurin elintarvikepäällikkönä.

Sisällissodan jälkeen Järvisalo päätyi Venäjälle ja jäi Aleksandr Koltšakin joukkojen vangiksi Siperiassa. Hän liittyi Venäjän kommunistiseen puolueeseen vuonna 1920. Järvisalo työskenteli Karjalan vallankumouskomitean sihteerinä ja VKP(b):n Kemin kihlakuntakomitean vastaavana sihteerinä vuosina 1920–1922 sekä NKP(b):n Karjalan aluekomitean vastaavana sihteerinä vuosina 1922–1929. Hän oli myös Karjalan autonomisen tasavallan toimeenpanevan komitean puhemiehistön ja Neuvostoliiton toimeenpanevan keskuskomitean jäsen. Järvisalolla oli tärkeä rooli Neuvosto-Karjalan suomalaistamispolitiikassa. Hänen seuraajansa puoluesihteerinä oli Kustaa Rovio.

Järvisalon etunimistä käytettiin Neuvostoliitossa lyhennettä E. J.

Lähteet

Luokka:Neuvostoliittolaiset poliitikot
Luokka:Suomen sisällissodan punaiset
Luokka:Neuvostoliitonsuomalaiset henkilöt
Luokka:1880-luvulla syntyneet
Luokka:Vuonna 1929 kuolleet