Kōki Hirota

Kōki Hirota (; 14. helmikuuta 1878 Fukuoka – 23. joulukuuta 1948 Tokio)Hirota, Koki  Portraits of Modern Japanese Historical Figures. Japanin parlamentin kirjasto. Viitattu 22.2.2020.Baron Kōki Hirota  University of Virginia, School of law. Viitattu 22.2.2020. oli japanilainen diplomaatti ja poliitikko, joka toimi Japanin pääministerinä vuosina 1936–1937. Toisen maailmansodan jälkeen hänet tuomittiin kuolemaan Tokion sotarikostuomioistuimessa ja teloitettiin.

Hirotan isä oli muurari, mutta hänet adoptoitiin lapsena Hirotan aatelissukuun. Hän suoritti oikeustieteellisen tutkinnon Tokion yliopistossa ja loi uransa Japanin ulkoministeriössä, jossa hänet nimitettiin 1923 Euroopan ja Amerikan osaston päälliköksi. Hirota oli Japanin lähettiläänä Alankomaissa, suurlähettiläänä Moskovassa vuosina 1928The People of the IMTFE  University of Virginia, School of law. Viitattu 22.2.2020.–1932 ja ulkoministerinä Makoto Saitōn sekä Keisuke Okadan hallituksissa vuosina 1933–1936. Kun Okadan hallitus erosi helmikuun 26. päivän välikohtauksena tunnetun kiihkokansallismielisten upseerien vallankaappausyrityksen jälkeen, Hirota nimitettiin pääministeriksi maaliskuussa 1936.Hirota, Koki  The Columbia Encyclopedia, Encyclopedia.com. Viitattu 22.2.2020. Hän antoi armeijan sanella hallituksensa politiikan, johon kuului varustelumenojen lisääminen, valtion voimakkaampi puuttuminen talouselämään, aggressiivisempi politiikka Kiinaa kohtaan ja Antikomintern-sopimuksen allekirjoittaminen. Hirota joutui eroamaan armeijan painostamana helmikuussa 1937.

Hirota nimitettiin vuonna 1937 Japanin parlamentin ylähuoneeseen. Hän oli uudelleen ulkoministerinä Konoe Fumimaron hallituksessa vuosina 1937–1938. Hirota lähetettiin toisen maailmansodan lopulla vuonna 1945 neuvottelemaan Neuvostoliiton kanssa, jotta Neuvostoliitto ei liittyisi sotaan Japania vastaan. Sodan jälkeen hän oli yhtenä syytettynä voittajavaltioiden järjestämässä Tokion oikeudenkäynnissä. Hänet todettiin syylliseksi A-luokan sotarikoksiin ja tuomittiin ainoana siviilivirkamiehenä kuolemaan. Tuomion perusteena oli hänen pääministerikaudellaan jatkunut sota Kiinaa vastaan Mantšuriassa sekä se, että hän ei ollut ulkoministerinä puuttunut vuoden 1937 Nankingin verilöylyyn ja muihin Japanin armeijan sotarikoksiin Kiinassa. Hänet teloitettiin hirttämällä Sugamon vankilassa joulukuussa 1948. Muiden teloitettujen tavoin häntä kunnioitetaan nykyisin Yasukunin pyhäkössä.

Lähteet

Aiheesta muualla

Luokka:Japanin pääministerit
Luokka:Japanin ulkoministerit
Luokka:Japanilaiset diplomaatit
Luokka:Japanilaiset teloitetut
Luokka:Sotarikoksista teloitetut
Luokka:Vuonna 1878 syntyneet
Luokka:Vuonna 1948 kuolleet