Eteläitalialainen keramiikka

Eteläitalialainen keramiikka (eteläitalialaiset vaasit) viittaa antiikin kreikkalaiseen keramiikkaan, jota tuotettiin Suur-Kreikan ja Sisilian kreikkalaisissa siirtokunnissa sekä niiden ympäristössä klassiselta kaudelta noin vuodesta 430 eaa. lähtien.

 Historia 

Eteläitalialainen keramiikka sai alkunsa, kun attikalaisia vaasimaalareita siirtyi Etelä-Italian Suur-Kreikkaan ruttotaudin vaivattua Ateenaa peloponnesolaissodan alussa vuonna 430 eaa. Näin attikalaisen keramiikan perinne siirtyi Suur-Kreikkaan, joka tuli tämän jälkeen omavaraiseksi keramiikan suhteen oltuaan aiemmin riippuvainen attikaisesta tuonnista. Eteläitalialaista keramiikkaa tuotettiin 300-luvun eaa. lopulle saakka.

 Paikallismuodot 

Merkittävimmät eteläitalialaiset paikalliskeramiikat olivat:

 Apulialainen keramiikka (Taras ja sen ympäristö)
 Campanialainen keramiikka (Capua, Kyme eli Cumae, Poseidonia eli Paestum)
 Lukanialainen keramiikka (Metapontion ja sen ympäristö)

 Keramiikka 

Eteläitalialainen keramiikka oli punakuviokeramiikkaa. Vaasit olivat aikaisempiin muotoihin nähden hyvin koristeellisia. Hyvä esimerkki on apulialaisen keramiikan Gnathia-tyyli. Kuva-aiheet esittivät erityisesti mytologiaa, teatteria sekä paikallisia tapoja.

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 



 Aiheesta muualla 

Luokka:Antiikin Kreikan keramiikka
Luokka:Magna Graecia