Nukka-angervo

Nukka-angervo (Holodiscus discolor) on ruusukasvien heimoon kuuluva pensas, joka kasvaa luonnonvaraisena läntisessä Pohjois-Amerikassa. Lajin kuvaili ensimmäisenä Frederick Traugott Pursh; nykyisen nimensä se sai Carl Maximowiczilta. 

 Ulkonäkö ja koko 
Nukka-angervo on nopeakasvuinen kesävihanta pensas, joka yleensä saavuttaa 1,2–1,5, joskus jopa 2,1 metrin korkeuden. Vuorottaiset lehdet ovat pieniä, 5–9 senttimetriä pitkiä ja 4–7 senttimetriä leveitä, liuskaisia, nuorina mehukkaan vihreitä.

Valkoiset kukat kasvavat oksista roikkuvista tertuista. Kukkien tuoksu on heikosti makea, sokerimainen. Kasvi kukkii toukokuusta heinäkuuhun. Pölyttyneestä kukasta kypsyy pieni, karvainen hedelmä, joka sisältää yhden siemenen ja on tarpeeksi kevyt lentämään tuulen mukana.

 Levinneisyys 
Nukka-angervo kasvaa luonnonvaraisena Tyynenmeren luoteisrannikolla ja koko Kaliforniassa monenlaisissa elinympäristöissä, kuten Kalifornian ikivihreissä sekametsissä, Kalifornian tammimetsissä, chaparralissa, rannikon punapuumetsissä, douglaskuusimetsissä, keltamäntymetsissä, komeapihtametsissä ja kontortamäntymetsissä.

Quercus kelloggii-tammilajin hallitsemissa metsissä nukka-angervo kasvaa samoilla paikoilla lännenmyrkkysumakin (Toxicodendron diversilobum), Heteromeles arbutifolian ja Dryopteris argutan kanssa.

Lajia on esiintynyt tilapäisesti myös Ruotsissa.

 Elinympäristö 
Nukka-angervoa löytyy sekä aukioilta että yleisenä pensaana aluskasvillisuuden joukosta 300–1300 metrin korkeudessa. Laji kasvaa monenlaisissa luontotyypeissä kosteista rannikkometsistä kuivempiin, viileämpiin Kalifornian sisämaan vuoristoihin. Kasvi on sopeutunut kasvamaan paloalttiilla alueilla, ja se on usein ensimmäinen vihreä verso, joka nousee metsäpalosta toipuvalle alueelle. Nukka-angervo esiintyy yleisenä chaparral-kasvustossa, ekosysteemissä, joka on kehittynyt palaessaan säännöllisesti. Lajia voi kasvaa myös hakkuulla raivatuilla alueilla.

 Alemmat taksonit 
Laji jakautuu seuraaviin muunnoksiin:

 Holodiscus discolor var. discolor
 Holodiscus discolor var. glabrescens (Greenm.) Jeps.
 Holodiscus discolor var. microphyllus (Rydb.) Jeps.

 Käyttö 
Pohjois-Amerikan alkuperäiskansat ovat aiemmin käyttäneet kasvia moniin tarkoituksiin.

 Esineet 
Monet heimot ovat käyttäneet nukka-angervon puuta ja kuorta työ- ja huonekalujen valmistukseen. Koska kasvin puuaines on lujaa, sitä on käytetty erityisesti kaivutikkujen, keihäiden, jousien, nuolien, harppuunoiden ja naulojen valmistukseen. Kuten monilla muillakin kasveilla, usein puu kovetettiin ensin tulella ja hiottiin sitten kortteilla kiiltäväksi.

Comox-intiaanit pitävät kukkivaa nukka-angervoa osoituksena parhaasta ajasta voisimpukoiden kaivamiseen.

 Lääkkeet 
Lummit käyttävät kasvin kukkia ripulilääkkeenä ja lehtiä hauteena. Useat muut alkuperäisheimot, kuten liluet, käyttävät kuumassa vedessä liotettuja marjoja lääkkeeksi ripuliin, isorokkoon ja vesirokkoon sekä verenvahvisteeksi.

 Muuta 
Nukka-angervo on erityisen arvokas pölytettävä luonnonvaraisille mehiläisille ja perhosille. Se on myös perhoslajien Limenitis lorquini, Papilio eurymedon ja Celastrina ladon toukan ravintokasvi.

 Lähteet 

Luokka:Nukka-angervot