Manuela Sáenz

Doña Manuela Sáenz y Aizpuru (27. joulukuuta 1797 - 23. marraskuuta 1856) oli ecuadorilainen Etelä-Amerikan vallankumoussankari, joka tuki vallankumoustoimintaa keräämällä tietoja, jakamalla esitteitä ja osoittamalla mieltä naisten oikeuksien puolesta. Sáenz sai "Caballeresa" -kunniamaininnan Perun Auringon ritarikunnan (Orden El Sol del Péru) kunnianosoituksena palveluksistaan vallankumouksessa.

Sáenz meni vuonna 1817 naimisiin varakkaan englantilaisen kauppiaan kanssa, ja hänestä tuli seurapiirirouva Perun Limassa. Avioliiton ansiosta hänellä oli edellytykset osallistua poliittisiin ja sotilaallisiin asioihin, ja hän alkoi tukea aktiivisesti vallankumouksellisia pyrkimyksiä. Erottuaan puolisostaan vuonna 1822 hän aloitti pian kahdeksan vuoden yhteistyön ja läheisen suhteen Simón Bolívarin kanssa, ja yhteistyötä kesti Bolívarin kuolemaan asti vuonna 1830. Sen jälkeen kun hän esti Bolívaria vastaan vuonna 1828 tehdyn salamurhayrityksen ja auttoi tätä pakenemaan, Bolívar alkoi kutsua häntä "Vapauttajan vapauttajaksi" ("Libertadora del libertadora").

Bolívarin kuoltua Sáenz menetti tulonsa, ja Kolumbian seuraava presidentti Santander karkotti hänet. Hän pyrki synnyinmaahansa Ecuadoriin mutta joutui pakenemaan Perun pohjoisrannikon pikkukylään, missä hän kuoli köyhänä. Hänet haudattiin joukkohautaan.

Sáenzin rooli vallankumouksessa jäi hänen kuolemansa jälkeen yleisesti ottaen huomiotta 1900-luvun loppupuolelle saakka. Nykyisin hänet tunnetaan yhtenä 1800-luvun itsenäisyyssotien feministisenä merkkihahmona.

 Lähteet 

Luokka:Ecuadorilaiset henkilöt
Luokka:Vuonna 1797 syntyneet
Luokka:Vuonna 1856 kuolleet