Islam Euroopassa

Islam on Euroopassa 2000-luvun alussa mantereen toiseksi suurin uskonto heti kristinuskon jälkeen, mutta muslimien osuus on edelleen pieni, vuonna 2016 vain 4,9 % koko väestöstä. Islam alkoi yleistyä Euroopassa muslimimaista tulevan siirtolaisuuden johdosta 1960-luvulta lähtien, ja muslimien määrä on jo paikoin ohittanut kristittyjen lukumäärän aiemmin puhtaasti kristillisillä alueilla etenkin nuorissa ikäluokissa. Pew-tutkimuskeskuksen ennusteen mukaan muslimien osuus kasvaa tulevina vuosikymmeninä siten, että vuosisadan puoliväliin mennessä se voi kaksin- tai kolminkertaistua. 

Joillakin Euroopan alueilla, kuten Balkanilla ja Bulgariassa, on vanhoja muslimivaltaisia alueita jäänteenä vuosisadoilta, jolloin laajat Itä-Euroopan alueet kuuluivat Osmanien valtakuntaan. 

Eurooppalaisista muslimeista noin kolmasosa käy säännöllisesti moskeijassa tai rukoilee päivittäin. Kaksi kolmannesta harjoittaa uskontoaan sitä epäsäännöllisemmin tai ei lainkaan. Islam on siten useimmille Euroopan muslimeille kulttuurinen identiteetti eikä säännöllisesti harjoitettava uskonto.Lapidus 2022, s. 810

 Muslimien osuus maittain 
Suhteellisesti suurimmat eurooppalaiset muslimiväestöt ovat seuraavissa maissa (tiedot ovat pääasiassa vuosilta 2011–2019):

 Kosovo (95,6 %)
 Albania (61 %) 
 Bosnia ja Herzegovina (50,7 %)
 Bulgaria (11,1 %) 
 Ranska (8,8 %) 
 Ruotsi (8,1 %) 
 Belgia (7,6 %) 
 Hollanti (7,1 %)  
 Saksa (6,4 –6,7 %) 

Jos muutto islamilaisista maista jatkuu entiseen tapaan, suhteellisesti suurimmat muslimiväestöt ovat ennusteen mukaan vuonna 2050 Ruotsissa (20,5 %), Ranskassa (17,4 %) ja Italiassa (12,4 %).

Suomessa muslimeja oli vuonna 2025 noin 140 000 eli 2,5 % koko väestöstä.

 Suhtautuminen islamiin 
Euroopan johtavat poliitikot ovat usein sitä mieltä, että islam on osa Euroopan nykyaikaista monikulttuurista todellisuutta. Saksan liittopresidentti Christian Wulff, liittokansleri Angela Merkel ja Wolfgang Schäuble ovat todenneet, että "islam kuuluu Saksaan" (). Federica Mogherini, EU:n ulkoministeri vuosina 2014–2019 katsoi, että myös poliittinen islam kuuluu Eurooppaan. Mogherini totesi 25.6. 2015, että myös poliittinen islam kuuluu Eurooppaan, sillä näkemysten erilaisuus muodostaa sen arvoperustan vahvuuden.  

 Euroopan neuvosto 
Euroopan neuvoston parlamentaarinen yleiskokous hyväksyi vuonna 1991asiakirjan Contribution of the Islamic civilisation to European culture. Asiakirjan mukaan islam kärsii vihamielisten tai orientalististen stereotypioiden aiheuttamasta vääristelystä, ja Euroopassa tunnetaan huonosti islamin menneisyyden merkitys ja sen mahdollisesti myönteinen rooli nykyisessä eurooppalaisessa yhteiskunnassa. Osavastuussa tästä on media.  

Vääristelyn keskeinen seuraus on, että islam nähdään liian usein yhteensopimattomana Euroopan maallisen demokratian, ihmisoikeuksien ja sananvapauden kanssa. Vaikka islamilainen fundamentalismi onkin tietyssä mielessä ristiriidassa näiden periaatteiden kanssa, se ei edusta koko islamia. Suvaitsemattomuutta ja epäluuloa esiintyy molemmin puolin, sekä islamilaisella että ei-islamilaisella puolella.  Euroopan neuvosto ilmaisee olevansa tietoinen arvokkaasta panoksesta, jonka islamilaiset arvot voivat antaa eurooppalaisen elämänlaadun parantamiseen kulttuurissa, taloudessa, tieteessä ja yhteiskunnassa.  

Euroopan neuvoston suosituksessa 1927 (2010), jossa käsitellään islamofobiaa, kehotetaan Sveitsiä kumoamaan minareettien rakentamiskielto. Euroopan neuvosto suosittelee, etteivät jäsenmaat kieltäisi kasvot peittävän huivin eli niqabin käyttämistä. Neuvosto hyväksyy Britanniassa toimivat shariatuomioistuimet mutta kehottaa varmistamaan, että ne toimivat lakien rajoissa etenkin naisten oikeuksien suhteen. pienoiskuva|Pariisin suuri moskeija rakennettiin 1. maailmansodan jälkeen.
 Uhkakuvia 

 Uhka vapaudelle 
Muslimien lukumäärän kasvu on saanut jotkut näkemään vaaran merkkejä. Hollantilainen arabian professori ja europarlamentaarikko Hans Jansen katsoi Hollannin kokemusten pohjalla, että länsimainen sananvapaus joutuu vaaraan. Hän syytti hollantilaisia poliitikkoja ja tiedotusvälineitä alistumisesta islamistien vaatimuksiin.Kankkonen, 2008, s. 185–186  Italialainen toimittaja Oriana Fallaci on kirjoittanut islamin luomasta vaarasta demokratialle.

 Eurabia 

Toisen uhkakuvan esittää Egyptistä paennut juutalainen Gisele Littman, joka kirjoittaa heprealaisella nimimerkillä Bat Ye'or. Hän katsoo, että 1970-luvun öljykriisin jälkeen Euroopan talousyhteisö EEC alistui myötäilemään arabimaailman vaatimuksia. Antautuminen Lähi-idän islamilaisille öljyntuottajavaltioille on johtanut ulkopolitiikassa Israelin arvosteluun. Muissakin kysymyksissä Euroopan valtiot poikkeavat Yhdysvalloista, joka myös edustaa länsimaisia arvoja. Bat Ye'or loi käsitteen ”Eurabia” kuvaamaan arabimaailmaa myötäilevän politiikan seurauksia.Kankkonen, 2008, s. 187–188

Myös Oriana Fallaci käytti sanaa ”Eurabia”. Vuonna 2005 hän lausui, että ”Eurooppa ei ole enää Eurooppa. Se on Eurabia, islamin siirtomaa, jossa islamilainen invaasio etenee paitsi fyysisesti myös henkisesti. Antautuminen valloittajien edessä on myrkyttänyt demokratian. Tällä on ilmeisiä seurauksia sananvapaudelle ja koko vapauden käsitteelle.”Kankkonen, 2008, s. 188

 Vaihtoehtoja 
Brittiläinen historioitsija Niall Ferguson näkee Euroopan kehityksessä vaihtoehtoja. On mahdollista, että eurooppalaiset maallistuvat ja luopuvat kristinuskosta samaan aikaan, kun islam saa kasvavan muslimiväestön ansiosta yhä näkyvämmän sijan Euroopassa. Toinen mahdollisuus on äärioikeiston nousu ja rajojen sulkeminen. Kolmas mahdollisuus on islamin maallistuminen ja liberalisoituminen kristinuskon tavoin niin, että molemmat uskonnot löytävät toisensa.Kankkonen, 2008, s. 190–191 

Arabisti Hans Jansen näki Euroopan pelastuksen ainoastaan islamin maallistumisessa: ”Kun oppii tuntemaan muslimeja, voi havaita, että he kaikki eivät usko islamin synkimpiin puoliin – eivätkä itse asiassa islamiin ollenkaan. Uskonnon jättämiselle on olemassa suuri potentiaali.”Kankkonen, 2008, s. 191–192

Toimittaja Tom Kankkonen toteaa, että Saksan turkkilaisten keskuudessa kehitys on vienyt eri suuntiin. Maallistuminen on edennyt, mutta vielä enemmän on kasvanut hyvin uskonnollisten muslimien osuus. Kankkonen arvioi, että jos vastakkainasettelu lisääntyy, se voi vahvistaa eristäytymistä ja vanhoillisen islamin suosiota muslimien keskuudessa.Kankkonen, 2008, s. 223

 Tutkimuksia muslimien asenteista 

 Kysely kuudessa maassa 2008 
Vuonna 2008 koottiin kuudesta Euroopan maasta (Saksa, Itävalta, Ruotsi, Ranska, Hollanti, Belgia) 9000 turkkilais- tai marokkolaistaustaisen henkilön sekä heidän verrokkiensa haastattelut. Oheisessa taulukossa ovat nähtävissä heidän vastauksensa kuuteen kysymykseen, jotka mittasivat fundamentalismia ja vihamielisyyttä ulkoryhmiä vastaan. 

Tutkimus osoitti, että uskonnollinen fundamentalismi oli huomattavasti yleisempää muslimien (55 %) kuin kristittyjen (4 %) keskuudessa. Vihamielisyys ulkoryhmiä kohtaan oli suurempaa muslimeilla (43 %) kuin kristityillä (3 %). Uskonnollisella fundamentalismilla ja ulkoryhmiin kohdistuvalla vihamielisyydellä oli vahva yhteys. Vaikka fundamentalismi ei Euroopan neuvoston mukaan edusta koko islamia, se tässä tutkimuksessa oli kuitenkin enemmistöasemassa. 

+  Osio  Samaa mieltä % (muslimit)  Samaa mieltä % (kristityt)   1. Muslimien (kristittyjen) tulisi palata islamin (kristinuskon) juurille.  65  27   2. Koraanista (Raamatusta) on vain yksi oikea tulkinta, ja kaikkien muslimien (kristittyjen) on noudatettava sitä. 79  18  3. Koraanin (Raamatun) säännöt ovat minulle tärkeämpiä kuin asuinmaani lait. 73  13   Johdonmukaiset fundamentalistit. Myöntävä vastaus kaikkiin kolmeen kysymykseen. 55  4  1. En haluaisi homoseksuaaleja ystävikseni. 69  15   2. Juutalaisiin ei voi luottaa. 63  11   3. Länsimaat haluavat tuhota islamin (kristityt: Muslimit haluavat tuhota länsimaisen kulttuurin) 66  25   Vihamielisyys muita kohtaan. Myöntävä vastaus kaikkiin kolmeen kysymykseen. 43  3  

Länsi-Euroopassa asuvat muslimimaahanmuuttajat ja heidän jälkeläisensä suhtautuvat homoseksuaalisuuteen sitä kielteisemmin, mitä uskonnollisempia he ovat.   Laajan kyselytutkimuksen mukaan Länsi-Euroopassa kasvaneet muslimit suhtautuivat homoseksuaalisuuteen kielteisesti, jos he kävivät säännöllisesti moskeijassa. Ensimmäisen sukupolven muslimisiirtolaisten keskuudessa lähtömaan normit ennustivat parhaiten suhtautumista homoseksuaalisuuteen.

 Ranska 2023 
Ranskan muslimeista 78 % oli vuoden 2023 kyselyssä sitä mieltä, että sekularistinen laïcité-periaate syrjii heitä. Toisen kyselytutkimuksen mukaan 36 % muslimeista ja 46 % nuorista muslimeista toivoi, että islamista tulisi enemmistöuskonto Ranskassa. Vastaajista 37 % ja nuorista 57% kannatti Muslimiveljeskuntaa, jonka tavoitteena on saada islamilainen laki voimaan Ranskassa.

 Katso myös 
 Islamisaatio
 Euroislam
 Eurabia
 Islam Suomessa
 Islamin länsimainen apologia
 Muslimien uskonnollisuus
 Uskonto Euroopassa

 Lähteet 




 Viitteet 

 Kirjallisuutta 



 Aiheesta muualla 

Luokka:Islamin leviäminen
*
Luokka:Uskonto Euroopassa