Buddhalaisuus Venäjällä

Historia 
Tiibetin buddhalaisuus saapui Venäjälle 1600-luvun alussa Mongoliasta muun muassa burjaattien mukana. Keisarinna Elisabet tunnusti vuonna 1741 virallisesti burjaattien laman tarkoituksenaan heikentää buddhalaisten mongolien ja mantsujen vaikutusta valtakuntansa kansalaisiin. 1600-luvun alussa myös kalmukkien esi-isät saapuivat nykyisen Kalmukian alueelle. Katariina Suuren aikana buddhalaiset saivat valita omat henkiset johtajansa ja vastineeksi tunnustivat Katariinan maalliseksi Valkoisen Taran inkarnaatioksi.   

Venäjän kiinnostuttua Kiinasta sotilaallisessa mielessä 1900-luvun alussa lähetettiin Carl Gustaf Emil Mannerheim tekemään sotilastiedustelua Aasiaan. Matkallaan hän tapasi dalai-laman, jolta Mannerheim sai keisari Nikolai II:lle vietäväkseen hatakin, tiibetiläisen liinan. Mannerheim puolestaan lahjoitti dalai-lamalle pistoolinsa.   pienoiskuva|Datsan Gunzetšoinein julkisivu joulukuussa 2016.
Neuvostoliiton perustamisen jälkeen buddhalaiset joutuivat vainojen kohteeksi: temppeleitä suljettiin eikä maassa ollut yhtäkään lamaa. Toisen maailmansodan jälkeen avattiin kaksi buddhalaista temppeliä, joissa sai toimia vain rajoitettu määrä munkkeja tiukan valvonnan alaisuudessa. Neuvostoliitto salli kuitenkin 1980-luvun lopulla uskonnollisen kirjallisuuden julkaisemisen ja luostarien avaamisen. Ensimmäinen buddhalainen koulu avasi ovensa 1991.

 Buddhalaisuus nyky-Venäjällä 
Venäjällä arvioidaan olevan 500 000 buddhalaista. Eniten buddhalaisia on Tuvan (62 %), Kalmukian (38 %) ja Burjatian (20 %) tasavalloissa. Kalmukia on ainoa alue Euroopassa, jonka valtauskonto on buddhalaisuus.  

Ivolgan temppelissä (ven. Иволгинский дацан), Burjatiassa, toimii buddhalainen keskus. Samoihin tiloihin avattiin vuonna 1991 Venäjän ensimmäinen buddhalainen yliopisto, jossa on neljä tiedekuntaa.

Maailman pohjoisin buddhalainen temppeli, Datsan Gunzetšoinei, sijaitsee Pietarissa.  

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

*