Amund Sjøbrend

Amund Martin Sjøbrend (s. 1. joulukuuta 1952 Sør-Odal) on uransa päättänyt norjalainen pikaluistelun maailmanmestari, joka kuului maansa edustusjoukkueeseen vuosina 1974–1981.

Amund Sjøbrend nousi Norjan maajoukkueeseen kaudella 1973-1974. Eskilstunan EM-kisoisa hän voitti matkoista 500 ja 1 500 metriä. Hän oli 5 000 mterillä kolmas. Ruotsin Göran Claeson oli 10 000 metrillä kuitenkin niin vahva, että ohitti niukasti yhteispisteissä Sjøbrendin. Saman vuoden MM-kisat Inzellissä eivät onnistuneet, sillä hän kaatui 5 000 metrillä. 

Vuonna 1975 Sjøbrend saavutti Norjan mestaruuden, mutta kausilla 1976-1980 hän jäi kahden muun ässän eli Sten Stensenin ja Kay Arne Stenshjemmetin varjoon. Vuoden 1976 olympialaisissa Innsbruckissa hän edusti Norjaa 5 000 metrillä sijoittuen 13.:ksi ja 10 000 metrillä 10.:ksi. Vuoden 1980 Lake Placidiin olympialaisiin häntä ei valittu olympiajoukkueeseen. Vuosina 1976-1981 hän osallistui lähes kaikkiin EM- ja MM-kisoihin. Ennen vuoden 1981 huippumenestystä, jolloin hän voitti niin EM- kuin MM-kultaa yhteispisteissä,
hän saavutti pronssia vuoden 1977 EM-kisojen yhteispisteissä. Vuoden 1976 EM-kisoissa hän sijoittui neljänneksi. MM-kisoissa paras sijoitus ennen vuotta 1981 oli vuoden 1980 MM-kisojen neljäs sija.

Vuoden 1981 menestysten perusteella hänet valittiin vuoden parhaaksi luistelijaksi maailmassa, josta hän sai tunnustuksena Oscar Mathisen -palkinnon.

Uransa aikana hän kuului Norjan legendaariseen pikaluistelukvartettiin yhdessä Sten Stensenin, Jan Egil Storholtin ja Kay Arne Stenshjemmetin kanssa. Aikalaiset kutsuivat heitä Norjassa alkukirjaimen mukaan nimellä "Fire S" eli "Neljä ässää".

 Lähteet 



 Viitteet 

Luokka:Norjalaiset pikaluistelijat
Luokka:Vuonna 1952 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt