Dhammapada

Dhammapada (, prakritiksi धम्मपद, kiinaksi: , , ) on buddhalainen mietelausekokoelma, joka sisältää perimätiedon mukaan Buddhan itsensä opetuksia. Se koostuu 426 säkeestä, jotka on järjestetty 26 luvuksi. Se on yksi theravada-buddhalaisuuden paalinkielisen tekstikaanonin tunnetuimmista kirjoista.

Dhammapada sisältää opetuksia pääasiassa etiikasta. Opetukset on muotoiltu selkeiksi ja ytimekkäiksi mietelauseiksi, joissa käytetään yksinkertaisia vertauskuvia. Jokainen säe sisältää buddhalaisen totuuden tai neuvon. Dhammapadan sisällön väitetään olevan peräisin Buddhan opetuksista 45 vuoden ajalta, kun hän matkasi Gangesjoen laaksossa ja Himalajan juurella.

Länsimaissa Dhammapada on buddhalaisista kirjoituksista tunnetuin.

 Historia 

Dhammapadan kirjoitetun muodon syntyajankohdasta ei ole tarkkaa tietoa, mutta paalinkielinen alkuteos oli olemassa jo ainakin ensimmäisellä vuosisadalla ennen ajanlaskun alkua. Dhammapadan käänsivät kiinaksi Wei Chi Lan ja muut buddhalaiset askeetit 300-luvun alkupuolella. Se käännettiin myös monille Tiibetin sekä Etelä- ja Kaakkois-Aasian kansankielille.

Latinaksi Dhammapadan käänsi tohtori Fausböll vuonna 1855. Erään varhaisimmista englanninkielisistä käännöksistä teki Max Müller vuonna 1870, jonka pohjalta Pekka Ervast teki ensimmäisen suomenkielisen käännöksen Tietäjä-lehteen vuosina 1907–1908.

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 


Luokka:Buddhalaiset kirjoitukset