Narfi

Narfi on Lokin poika skandinaavisessa mytologiassa. Odinin poika Váli muuttuu sudeksi ja tappaa hänet, ja hänen suoliaan käytetään Baldrin murhaan syyllistyneen Lokin vangitsemiseen.

Proosa-Eddan osiossa Gylfaginning häntä kutsutaan Nariksi, ja hänet tappaa veljensä Váli. Lokasennan lopun proosatekstissä sen sijaan sanotaan, että Narfi muuttuu sudeksi ja tappaa veljensä Narin.

Teksteissä
Gylfaginningin luvussa 50 aasat muuttavat Lokin pojan Válin sudeksi, ja tämä raatelee veljensä "Narin tai Narfin", jonka suolia käytetään heidän isänsä sitomiseen.Arthur Gilchrist Brodeur (kään. 1916). The Prose Edda by Snorri Sturluson, Scandinavian Classics 5, New York: The American-Scandinavian Foundation.

Lokasennan proosaosuudessa kerrotaan ilmeisesti Snorri Sturlusonin sepittämäUrsula Dronke (1997). The Poetic Edda Volume II: Mythological Poems, Oxford: Oxford University/Clarendon, , s. 371. tiivistelmä samasta tarinasta. Tässä versiossa Vália ei mainita lainkaan, vaan Narfi muutetaan sudeksi ja tämä tappaa Narin. Narin suolien ja Narfin sudeksi muuttumisen välistä yhteyttä ei selitetä.Ursula Dronke (1997). The Poetic Edda Volume II: Mythological Poems, Oxford: Oxford University/Clarendon, , s. 371–72."Nari and/or Narfi", John Lindow, Norse Mythology: A Guide to the Gods, Heroes, Rituals, and Beliefs, Oxford/New York: Oxford University, 2001, , s. 236–37, s. 237. Narfin nimi muutetaan joskus Váliksi, jotta tarinoista tulisi yhdenmukaisia; esimerkiksi Guðni Jónssonin vuoden 1954 versiossa ja Henry Adams Bellowsin vuoden 1923 englanninnoksessa."Hann var bundinn með þörmum sonar síns, Vála": Guðni Jónsson, Eddukvæði, Akureyri: Íslendingasagnaútgáfan, 1954, Heimskringla.no. "He was bound with the bowels of his son Vali": Henry Adams Bellows, The Poetic Edda, Scandinavian classics 21 and 22, New York: The American Scandinavian Foundation, 1923, s. 172.

Snorri myös nimeää "Narin tai Narfin" Lokin ja hänen vaimonsa Sigynin pojaksi aiemmin Gylfaginningissa, ja listaa "Narin isän" Lokin heitiksi eli toisintonimeksi Skáldskaparmálissa. Narfi mainitaan aiemmin Þjóðólfr Kviiniläisen Ynglingatalissa, jossa Heliin viitataan kenningillä "jóðís ulfs ok Narfa" ("suden ja Narfin sisar"),"Narfi 1", Rudolf Simek, kääntänyt Angela Hall, Dictionary of Northern Mythology, Cambridge: Cambridge University, 1993, , s. 228.Viking and Medieval Scandinavia 2 (2006) s. 14. sekä mahdollisesti saman skaldin Haustlöngissä.Jan de Vries, Altgermanische Religionsgeschichte Volume 2, Grundriß der germanischen Philologie 12/2, 2. painos 1957, 3. painos Berlin: De Gruyter, 1970, s. 263; myös Jan de Vries, The Problem of Loki, Folklore Fellows Communications 110, Helsinki: Suomalainen Tiedeakatemia/Societas Scientiarum Fennica 1933, s. 186.

Narfia on käytetty myös ihmisten nimenä. Esimerkiksi vuonna 1304 kuolleen norjalaisen piispan ja kuninkaan neuvonantajan nimi oli Narve.Knut Helle, "Narve", Store norske leksikon

 Tulkinnat 
On epäselvää, ovatko Narfi ja Nari sama henkilö, ja ovatko he mitenkään yhteydessä Nóttin isään, Narfiin. Nimen on ajateltu tarkoittavan "kapeaa", mutta Rudolf Simek on ehdottanut yhteyttä Heliin ja Nóttin isään, mikä viittaisi Narfin "[olleen] alun perin kuoleman demoni". Tällöin nimi voisi olla yhteydessä muinaisnorjan sanaan nár ("ruumis"), mistä tulivat myös sanat Náströnd ja Naglfar.

Lähteet

Luokka:Skandinaavinen mytologia