Uuno Veirilä

Uuno Villiam Veirilä (ent. Veidt, 4. kesäkuuta 1907 Espoo – 10. tammikuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen moukarinheittäjä. Veirilän uran paras vuosi oli 1939, jolloin hän oli maailmantilaston ykkönen. 

Uuno Veirilä aloitti urheilu-uransa TUL:n Helsingin Kotkissa vuonna 1936 ja voitti vuonna 1937 TUL:n mestaruuden tuloksella 49,33. Hän ylitti 50 metriä seuraavana vuonna ja heitti Ville Pörhölän nimissä olevasta Suomen ennätyksestä vain sentin päähän eli tulokseen 53,76. Vuoden 1938 maailmantilastossa tulos riitti 11. sijaan. Hän voitti vuonna 1938 toisen TUL:n moukarimestaruutensa.

Vuonna 1939 Veirilä vaihtoi liittoa siirtyen HKV:n riveihin. Samana vuonna hän heitti kahdesti Suomen ennätyksen; toukokuussa Kotkassa 54,72 ja heinäkuussa Malmössä 58,67. Jälkimmäinen tulos uupui 33 senttimetriä Erwin Blaskin maailmanennätyksestä ja oli sen vuoden maailman kärkitulos. Samalla tulos jäi Veirilän uran parhaaksi, vaikka ura jatkui vielä pitkälle 1940-lukua. Vuosien 1939 ja 1940 Suomen mestaruuksien lisäksi hän kilpaili tiukasti syyskuun 1940 Suomi–Ruotsi–Saksa-kolmimaaottelussa saksalaisia Karl Storchia ja Erwin Blaskia vastaan Storchin voittaessa ja Veirilän tullessa toiseksi tuloksella 55,40, joka oli hänen uransa toiseksi paras kilpailutulos.

Jatkosodan vuosina Veirilä ei päässyt enää samanlaiseen kuntoon kuin 1939 ja 1940. Hän voitti vuosien 1943 ja 1944 Suomen mestaruudet, mutta tulokset jäivät alle 50 metrin. Vuonna 1946 hän siirtyi Helsingin Jyryn riveihin ja voitti vielä kolmannen TUL:n mestaruuden tuloksella 48,61. Vuonna 1951 hän heitti vielä tuloksen 48,49.

Siviiliammatiltaan Veirilä oli aluksi kivityömies ja myöhemmin Helsingissä kaupungin kenttävahtimestarina.

 Saavutukset 

 4 SM-kultaa 1939, 1940, 1943 ja 1944

 Lähteet 



 Viitteet 

Luokka:Suomalaiset moukarinheittäjät
Luokka:Vuonna 1907 syntyneet
Luokka:Vuonna 1976 kuolleet