Bror Hellström

Bror Hellström (26. marraskuuta 1914 – 3. elokuuta 1992) oli ruotsalainen kestävyysjuoksija päämatkoinaan 5 000 ja 10 000 metriä.

Hellström nousi kansalliseen kärkeen 1930-luvun loppupuoliskolla. Hän sijoittui kolmanneksi Ruotsin vuoden 1936 mestaruuskisoissa 5 000 metrillä ja pääsi edustamaan Ruotsia Berliin olympiakisoihin. Hän pääsikin karsinnoista loppukilpailuun ja sijoittui 13:nneksi Suomen Gunnar Höckertin ja Lauri Lehtisen voittamassa kisassa. Vuonna 1940 Hellströmistä tuli kaksoismestari eli hän voitti niin 5 000 kuin 10 000 metrin Ruotsin mestaruuden. Kovimpana kilpakumppanina Ruotsissa 1930-luvun lopulla Hellströmillä oli Henry Jonsson (myöh. Kälarne), joka voittikin useita 5 000 metrin Ruotsin mestaruuksia. Hellström oli kolme kertaa voittamassa 4 x 1500 metrin Ruotsin viestimestaruuden; ensin 1936 SoIK Hellasin, 1940 ja 1941 Brandkårens IK:n riveissä.  Suomalaisille Hellström tuli tunnetuksi kesällä 1940 voittamalla ensin elokuun alussa kansainvälisen 5 000 metrin kilpailun Helsingin olympiastadionilla ja sen jälkeen syyskuun alussa Suomi-Ruotsi-Saksa -maaottelun 10 000 metrin loppukiritaistelussa Saksan Max Syringin. Hellströmin 10 000 metrin tuloksesta tulikin hänen ennätyksensä.

Käynnistyneen maailmansodan aikaan Ruotsin kestävyysjuoksutaso oli ehdotonta maailman huippua. Nimet Henry Kälarne, Arne Andersson, Gunder Hägg olivat kärjessä, mutta Bror Hellström oli vahvasti heidän takanaan. Hellström uusi Ruotsin 5 000 metrin mestaruuden vielä kaksi kertaa eli vuosina 1941 ja 1942. Hän teki parhaan aikansa syyskuussa 1941 Tukholmassa ajan ollessa 14.15,8. Vuoden 1942 jälkeen Hellströmin ura kääntyikin laskuun eikä hän enää saavuttanutkaan menestystä.

Hellström nimitettiin uransa jälkeen Ruotsin yleisurheilun Stora Grabbareihin numerolla 96. Ammatiltaan hän oli palomies.

 Lähteet 

Luokka:Ruotsalaiset kestävyysjuoksijat
Luokka:Vuonna 1914 syntyneet
Luokka:Vuonna 1992 kuolleet