Polaroituvuus

Polaroituvuus on mitta sille miten voimakkaasti atomien ytimet ”kahlitsevat” elektroneja. Polaroituvuus on aineen ominaisuus muodostaa hetkellisiä dipoleita, jotka määrittävät sidotun järjestelmän dynaamisen vasteen ulkoisille kentille ja antavat käsityksen molekyylin sisäisestä rakenteesta. Kiinteässä aineessa polaroituvuus määritellään laskennallisesti dipolimomentiksi kiteisen solun tilavuusyksikköä kohti. Polaroituvuus määritellään atomin tai molekyylin elektronipilven varauksen jakautumisen suhteellista muuttumista sen normaalista muodosta ulkoisen sähkökentän vaikutuksesta. Se siis kuvaa, kuinka helposti ulkoinen sähkökenttä voi liikuttaa molekyylin elektronipilveä.Introduction to Electrodynamics (3rd Edition), D.J. Griffiths, Pearson Education, Dorling Kindersley, 2007, 

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Atomifysiikka
Luokka:Fysikaalinen kemia