Tallusjärven valuma-alue

Tallusjärven valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.77) on Rautalammin reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 419 neliökilometriä. Vesistön valuma-alueen alarajana ovat Rasvanki ja Pieni-Virmas, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Virmasveden alueelle (14.72).

 Yleistä 
 Vesistöalueen sijainti 
Tallusjärven valuma-alue alkaa Mäkijärven Heinäjoelta ja loppuu Hirvijärvestä alkavaan bifurkaatioon, jonka pohjoinen reitti vie Ahvenisen kautta Alajokeen ja eteläinen reitti Ylä- ja Ala-Muuraisen kautta Savikoskeen. Valuma-alue sijaitsee pääasiassa Pohjois-Savon Tervon kunnan ja Kuopion kaupungin, mutta hieman myös Pielaveden alueilla. Valuma-alue on noin 45 kilometriä pitkä ja 20 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 419 neliökilometriä ja järvisyys 18,8 % . Tallusjärven valuma-alue sijaitsee Kymijoen vesistöalueen (14), ja myös Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7), itäreunassa. Vedenjakajan takana idässä levittäytyy Vuoksen vesistön (04) laaja vesistöalue. Muissa ilmansuunnissa on Rautalammin reitin valuma-alueen toisen jakovaiheen vesistöalueita, jotka ovat pohjoisessa Pielaveden alue (14.74), luoteessa Nilakan alue (14.73), ja lännessä ja etelässä Virmasveden alue (14.72).

 Pääuoma 
Valuma-alueen vesistöt virtaavat pois kahta lasku-uomaa myöten, mikä tekee siitä bifurkaatiovesistöalueen. Alajoen keskivirtaama on 0,6 kuutiometriä sekunnissa ja Savikosken 3,3 kuutiometriä sekunnissa . Sen mukaisesti Savikoski sijaitsee vesistöalueen pääuomassa. Bifurkaatio tapahtuu Hirvijärvessä, josta haarautuu uoma Vallikankaan poikki Ahveniseen ja vastaavasti järven kaakkoispäästä toinen uoma Hirvikoskessa Ylä-Muuraiseen. Pääuoman reitti kulkee siten alajuoksulta lueteltuna Savikosken, Ala- ja Ylä-Muuraisen, Hirvikosken, Hirvijärven ja Talluskanavan kautta Tallusjärveen.

Pääuoman eräs määritelmä on valita pääuomaan kahdesta samaan kohtaan yhtyvästä vesistöstä se, jonka virtaama on suurempi. Virtaamatietoja on harvoin käytettävissä, jolloin niiden sijasta voidaan verrata valuma-alueiden pinta-aloja toisiinsa. Tämä toimii useimmiten hyvin, koska pienellä alueella on sadanta usein samanlaista. Tallusjärvellä on kaksi suurta tulouomaa. Järven kaakkoispäähän tulee Pienestä Saittajärvestä laskeva Alajoki ja pohjoispäähän Liesjärvestä laskeva Liesjoki. Alajoen valuma-alueen pinta-ala on 73 ja Liesjoen 96 neliökilometriä . Pääuomaan (tai myös pääreittiin) voidaan siten valita Liesjokeen päättyvä vesistöreitti. Vesistöviranomaiset ovat merkinneet Liesjärveen tulevaksi kolme merkittävää vesireittiä. Ne ovat pohjoisesta tuleva Koroksen laskujoki Korosjoki (24 km² ), idästä tuleva Haukijoki (20 km²) ja kaakosta tuleva Liikkasenjoki (37 km²). Pääuomaan kuuluva Liikasenjoki alkaa Liikkasenjärvestä, johon tulee kaksi jokea: pohjoisesta Lukkaropuro (20 km²) ja etelästä Murtosjoki (13 km²). Pääuomaan valittu Lukkaropuron nimi on yläjuoksulla Heinäjoki, joka alkaa Mäkijärvestä.

Edellä kuvattu pääuoma on Rautalammin reitin sivureitti. Savikoskelta Mäkijärvelle sen pituudeksi voidaan määrittää vesistöviranomaisten tietoja hyödyntäen 41 kilometriä.

 Vesistöalueen jako 
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat neljä aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen esitetyssä järjestyksessä :
 → Virmasveden alue (14.72)
 Ahvenisen–Hirvijärven alue (14.771)
 Tallusjärven alue (14.772)
 Liesjärven valuma-alue (14.773)
 Saittajoen valuma-alue (14.774)

 Patoja, sulkuja ja vesivoimalaitoksia 
Vuoden 1977 Vesihallituksen koski-inventoinnin mukaan valuma-alueella esiintyy viisi merkittävää koskea tai virtapaikkaa. Ne ovat Alajoen koski Haringalla (pudotusta 3,0 m), Hirvikoski (0,6 m), Kuttakoski, Liesjoessa oleva Lieskoski (2,0 m), Saitanjoessa oleva Saitankoski (3,0 m) ja Korosjoessa oleva Koroskoski (3,0 m). Patoja on varmuudella Alajoessa, Savikoskessa, Hirvikoskessa  ja Saittakoskessa. Muissakin koskissa voi esiintyä patorakenteita, sillä niissä on ollut vesimylly- ja vesisahatoimintaa. Vesivoimalaitoksia ei valuma-alueella karttojen mukaan ole.

 Hydrologiaa 
Valuma-alueen suurin lasku-uoma on Savikoski eli Savijoki. Sen keskivirtaama (MQ) on 3,3 kuutiometriä sekunnissa (m³/s). Toinen lasku-uoma on Haringan Alajoki, ja sen keskivirtaama on 0,6 m³/s. Yhteensä ne tekevät noin 3,9 m³/s, joka on siten koko Tallusjärven valuma-alueen keskivirtaama.

 Vesistöalueen rakenne 
 Pääreitin sivu-uomia 
Matkaa Kymijoen suistoon merelle voidaan laskea matkasta Kymijoen lyhintä reittiä pitkin Päijänteen Kalkkistenkoskelle 184 kilometriä, sieltä Päijännettä pitkin Vaajanvirralle 116 kilometriä, ja sieltä Saraaveden Tarvaalankoskelle 28 kilometriä. Kun jatketaan ylävirtaan päin Konnevedelle, tulee näistä matkaa noin 377 kilometriä, ja sitten kun jatketaan Konneveden, Hankaveden ja Koskeloveden kautta Iisvedelle, ja siitä Virmasveden Savikoskelle, tulee kokonaismatkaksi 459 kilometriä. Sarakkeessa ”etäisyys Pieni-Virmakseen” olevat luvut esittävät sivureitin pääuoman kohtaa kilometreinä Savikosken suusta mitattuna. ”Joen pituus” tarkoittaa sivu-uoman pääuoman kokonaispituutta. Virtaamalla tarkoitetaan sivu-uoman keskivirtaamaa (MQ). Taulukon lähteet on esitetty taulukon alla, ja niitä on tarkennettu rivin oikeassa sarakkeessa tietokohtaisesti. Lihavoitu Heinäjoki muodostaa pääuoman latvahaaran eikä siis ole sivujoki.

 lasku-uomannimi  pääuomankohta  etäisyysPieni-Virmakseen(km) joenpituus(km) virtaama(MQ)(m³/s) valuma-alue(km²) lähteet   Talasjärven vesistöreitti laskee sekä Virmasveteen Savikoskessa että Rasvankiin Alajoessa, jotkamuodostavat osan Rautalammin reitin pääuomaa. Savikoskesta on matkaa merelle 459 km. Suojärven kanava  Hirvijärvi  9  1    4  3,3,4,4,–,4 Pajulahdenoja  Hirvijärvi  15        3,3,4,–,–,– Nikinpuro  Hirvijärvi  18        3,3,4,–,–,– Juurikkapuro  Tallusjärvi  21       3,3,4,–,–,– Porttipuro  Tallusjärvi  22       3,3,4,–,–,– Vääränpuro  Tallusjärvi  21        3,3,4,–,–,– Petronpuro  Tallusjärvi  23        3,3,4,–,–,– Alajoki  Tallusjärvi  25  24    73  3,3,6,4,–,2 Humalajoki  Pieni Tallusjärvi  31        3,3,4,–,–,– Putkolanpuro  Pieni Tallusjärvi  32        3,3,4,–,–,– Asumaisenpuro  Liesjärvi  28        3,3,6,–,–,– Korosjoki  Liesjärvi  28  10    24  3,3,6,6,–,4 Haukijoki  Liesjärvi  28  10    20  3,3,6,6,–,4 Kaatrapuro  Liikkasenjoki  30       3,3,4,–,–,– Murtosjoki  Liikkasenjärvi  31  10    23  3,3,6,6,–,4 Riuttasjoki  Lukkaropuro  35        3,3,4,–,–,– oja Ryngänlammesta  Lukkaropuro  35       3,3,4,–,–,– Heinäjoki  Lukkaropuro  36       3,3,4,–,–,– Valuma-alueen pääuoman latvaojat laskevat Mäkijärveen, josta taulukon viimeisen rivin pääuomaan kuuluva Heinäjoki alkaa. Järvi sijaitsee valuma-alueen vedenjakajan vieressä.
Lähteet: 1 = tieto luettu joen omasta artikkelista, 2 = Ekholm, Matti: Suomen vesistöalueet , 3 = Karttapaikka-verkkopalvelu , 4 = Paikkatietoikkuna-verkkopalvelu , 6 =mittaamiseen käytetty Paikkatietoikkunaa ja Karttapaikkaa yhdessä

 Järviä 
Järvialtaiden yhdistelmä ja alun perin yhdeksi järveksi määritelty Hirvijärvi-Kallioselkä-Ahveninen-Suovu (3 288 ha) on valuma-alueensa alajuoksulla sijaitseva pääjärvi. Muita sen lähettyviltä löytyviä järviä ovat esimerkiksi Suojärvi (102 ha), Pirttilampi (35 ha), Koivujärvi (20 ha), Kangaslampi (14 ha) ja 
Alalampi (14 ha). Tallusjärvi (2 210 ha) on kokoonsa puolesta myös yksi pääjärvistä. Sen ympäriltä voi mainita Vääräjärvi (28 ha), Petronlampi (19 ha) ja Humalalampi (19 ha).

Liesjärven (315 ha) alueella on esimerkiksi suuruusjärjestyksessä Haukijärvi (154 ha), Koros (133 ha), Murtonen (111 ha), Riuttasjärvi (42 ha)
Raja-Honkanen (34 ha), Salmi-Valkeinen (21 ha), Mäkijärvi (20 ha), Kangas-Valkeinen (20 ha), Tuppi-Valkeinen (17 ha), Liikkasenjärvi (16 ha) ja Iso-Raatteinen (15 ha).

Pienemmän Saittajoen valuma-alueen järviä ovat vielä Pieni Saittajärvi (62 ha), Saittajärvi (792 ha), Vaarunjärvi (53 ha), Valkeinen (26 ha) ja Niinilampi (16 ha).

 Virtavesiä 
Edellä on jo lyhyesti mainittu valuma-alueen alajuoksulla sijaitsevista virtavesistä Savikoski, Hirvikoski, Alajoki ja Talluskanava. Ne muodostavat vesistöreitin pääreitin alajuoksun virtavedet, joiden välissä on laajoja järvimäisiä vesistöalueita. Pääuomaan laskevia sivujokia on lueteltu melko kattavasti edellä näkyvään taulukkoon. Seuraavassa luetellaan valuma-alueen muita virtavesiä kattavammin.

Tallusjärveen laskevan Alajoen vesistöalueen yläjuoksulla on muitakin virtavesiä. Alajoki alkaa Pienestä Saittajärvestä, johon laskee Saittajärvestä alkava lyhyt Saittajoki, jonka valuma-alueella sijaitsee Saittajokeen yhtyvä Kirvespuro. Saittajärveen laskee luoteesta tuleva puro Tyyrinvirta, etelästä Valkeisesta alkava Rajapuro, kaakosta tuleva ja  Pönkänlahteen laskeva Pönkäjoki, ja kaakkoispäähän laskevat Kohisevanpuro eli Lievosenpuro että Vaarunjärvestä alkava Vaarunjoki. Tallusjärveen laskevia pienempiä virtavesiä ovat Purnunlahteen luoteesta tuleva Juurikkapuro, Pirttilahteen idästä tuleva Vääränpuro ja Lintusyvän Lammaslahteen laskeva ja Vääränjärvestä alkava Porttipuro. Pieneen Tallusjärveen, joka on Tallusjärven erillinen järvenosa, laskevat Putkolanpuro ja Humalajärvestä alkava Humalajoki. 

Liesjärvestä Tallusjärveen laskee pääuomaan kuuluva lyhyt Liesjoki. Liesjärveen laskee Liikkasenjärvestä alkava, ja samoin pääuomaan kuuluva, Liikkasenjoki. Liesjärven Haudanlahteen laskee Koroksesta alkava joki. Koroksen valuma-alueella sijaitsevat vielä Mustinpuro, Tuppi-Valkeisen puro ja Tonkalohipuro. Marjonlahteen tulee idästä pieni Pukkipuro ja Haukijärvestä alkava Haukijoki. Haukijärven valuma-alueelta löytyvät toinen Mustinpuro ja Honkajoki.

Liikkasenjoen valuma-alue on pääuoman valuma-aluetta, joka on vähäjärvinen. Liikkasenjärveen laskee kaakosta Murtosesta alkava Murtosjoki ja pohjoisesta tuleva, pääuoman kuuluva ja Mäkijärvestä alkava, Lukkaropuro eli Heinäjoki, jonka sivujoki on Riuttasjärvestä alkava Riuttasjoki.

 Huomioita 

 Lähteet 

*