Anto Eskola

Anto Nestori Eskola (30. joulukuuta 1889  Eura – 22. syyskuuta 1968 Montreal, Kanada) oli suomalainen sotilas, joka taisteli Suomen sisällissodassa ja Viron vapaussodassa.

 Suomen sisällissodassa 
Vänrikki Anto Eskola toimi sisällissodassa Helsingin Valkokaartin komppanianpäällikkönä ja otti osaa Helsingin vapautukseen suojeluskunnan ottaessa haltuun eteläiset kaupunginosat ja saksalaisten ottaessa haltuun pohjoiset kaupunginosat. Anton veli Niilo Valfred Eskola kaatui 13. huhtikuuta Helsingissä. Myös hän oli palvellut Venäjän armeijassa.

 Viron vapaussodassa 
Eskola ilmoittautui vapaaehtoisena Viron vapaussotaan ja oli mukana ensimmäisten joukossa Viroon tulleista suomalaisista. Hänet nimitettiin ensimmäisen komppanian päälliköksi I Suomalaiseen Vapaajoukkoon.

Narvan valtaus on I Suomalaisen Vapaajoukon, ellei kaikkien suomalaisten, tärkein sotilaallinen operaatio ja saavutus Viron vapaussodassa. Erityisen tärkeäksi valtauksen tekee se, että vihollinen pakeni pakokauhun vallassa, vaikka sillä oli moninkertainen ylivoima suomalaisiin nähden. Operaation aloittaneessa Utrian maihinnousussa ei kaatunut ainuttakaan suomalaista, mutta itse Narvan ja sen ympäristön taisteluissa kaatui kymmenen ja katosi kaksi miestä. Haavoittuneita oli noin 30–40.

Narvan kaupunki vallattiin 18. tammikuuta suomalaisten rohkean syöksyn tuloksena. Luutnantti Anto Eskolan johtama ensimmäinen komppania saapui kaupungin torille klo. 17.20. Torille pystytettiin vartoit, jonka jälkeen Eskola lähetti miehiä puhdistamaan kaupunkia viimeisistä vihollisista. Tämän tuloksena 27 vangiksi joutunutta suomalaista kommunistia teloitettiin raatihuoneen edustalla. Myös Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan sotakansankomissaari Lev Trotski ja Viron työkansan kommuunin puheenjohtaja Jaan Anvelt olivat vähällä jäädä vangeiksi. Muutaman tunnin päästä kaupunkiin saapui Varmavuoren tiedustelujoukkue saaden sotasaaliiksi muun muassa lentokoneen. Seuraavan päivän aamuna saapuivat loput suomalaiset ja päivällä virolaiset.

Narvan helppo valtaus nöyryytti vastaperustettua puna-armeijaa ja valoi voitontahtoa virolaisten kaikille rintamille. Tieto suomalaisten tekemästä Narvan valtauksesta levisi myös maailmalle ja kiinnosti ulkomaiden lehdistöä. Taistelun jälkeen Eskola ylennettiin kapteeniksi.

 Talvisodassa 
Eskola ilmoittautui vapaaehtoisena talvisotaan, vaikka asuikin Kanadassa. Eskola toimi Amerikan Suomalaisen Legioonan 2. komppanian päällikkönä. Komppaniaan kuului 22. helmikuuta jälkeen Suomeen saapuneet vapaaehtoiset. Komppania ei ehtinyt osallistunut taisteluihin, ainoastaan koulutuksiin.

 Yksityiselämä 
Anton isä oli liikemies ja rakennusmestari Nestori L. Eskola. Äiti puolestaan Maria Matilda Eskola. Hänellä oli kolme veljeä Niilo Valfred Eskola, Eero Heikki Eskola ja  Eero Heikki Eskola. Molemmat Eerot kuolivat jo lapsena. Toinen päivän ja toinen kahden vuoden ikäisenä. Antolla oli myös neljä siskoa Lahja Matilda Nordman, Laina Marja Paatela, Lelu Mielikki Vainio  sekä kirjailija, sukututkija ja suomentaja  Lempi Maria Ahla . Anto oli naimisissa kolme kertaa, viimeisimpänä Edit (aiemmin Eija) Eskolan kanssa. Aiemmat vaimot olivat Martha Eskola ja Maria Konetsova. Antolla oli yksi lapsi Irja Gunvor Eskola.

Anto Eskola on haudattu Helsingin Hietaniemen hautausmaalle.

 Muuta 
Anto Eskolan muistoksi juostiin juoksukilpailu Utrian maihinnousun muistotaululta Narvan Raatihuoneentorille vuosina 2018 ja 2019.

 Lähteet 



 Viitteet 

Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset
Luokka:Kanadansuomalaiset henkilöt
Luokka:Viron vapaussota
Luokka:Vuonna 1889 syntyneet
Luokka:Vuonna 1968 kuolleet