Irina Ratušinskaja

Irina Borisovna Ratušinskaja () (4. maaliskuuta 1954 Odessa, Ukrainan SNT – 5. heinäkuuta 2017 Moskova, Venäjä) oli neuvostoliittolainen toisinajattelija, runoilija ja kirjailija.

 Toisinajattelija 
Ratušinskaja pidätettiin neuvostovastaisesta toiminnasta syyskuussa 1982. Huhtikuussa 1983 hänet tuomittiin seitsemäksi vuodeksi työleirille. Hänet vapautettiin lokakuussa 9. lokakuuta 1986 kolmen ja puolen vuoden vankilassaolon jälkeen päivää ennen Ronald Reaganin ja Mihail Gorbatšovin tapaamista Reykjavíkissa. Vuonna 1987 hän muutti miehensä kanssa Yhdysvaltoihin ja Neuvostoliitto epäsi häneltä ja hänen mieheltään Neuvostoliiton kansalaisuuden. Institute on Religion and Democracy myönsi hänelle Religious Freedom Awardin. Hän kirjoitti vankilassaoloajastaan muistelmat nimeltä Harmaa on toivon väri.

 Kirjailija 
Vankila-aikanaan Ratušinskaja kirjoitti paljon runoja, ja hänen ensimmäiset runokirjansa julkaistiin englanniksi jo hänen istuessaan vankilatuomiotaan 1980-luvulla. Brittiläinen säveltäjä Sally Beamish sävelsi hänen runoistaan kokoelman No, I'm not Afraid Hän kirjoitti omaelämäkerran Ukrainan muistot. Tämän lisäksi hänen romaaneistaan on suomennettu Odessan lapset.

 Yksityiselämä 
Ratušinskajan puoliso oli Igor Geraštšenko, ja heidän avioliittonsa kesti Irinan kuolemaan asti. Heillä oli kaksospojat. Perhe asui Lontoossa joulukuuhun 1998 asti, jolloin he muuttivat Venäjälle ja saivat Venäjän kansalaisuuden. Irina Ratušinskaja kuoli syöpään Moskovassa heinäkuussa 2017. 

Suomennetut teokset
 Harmaa on toivon väri, suom. Olli Kuukasjärvi. Helsinki: Otava 1988 
 Ukrainan muistot, suom. Olli Kuukasjärvi. Helsinki: Otava 1990 

 Runot
Julkaisussa: Kaltio 1994:3 Runot on suomentanut Tuovi Monola
  A. I. Solzenitsylle
  Anna minulle pilkkanimi
  Gabriel surullisena ikonissa
  Kehtolaulu
  Kärsivällisyyttä aikuisilta enkeleiltä vaaditaan
  Laulu kissasta, joka kulkee omana itsenään
  Palaan Odessaan, palaan
  Rukous
  Sateenvarjo-, posetiivi- ja piirakkavalssi
  Synnyinmaa

Teoksessa: Ajatus vapaa - sana kahleissa Helsinki: Like 1998  Runot on suomentanut Kalevi Haikara
  Emme ole vielä istuneet tuomioitamme loppuun
  Kaksi virstaa Dvinan rannalta - luoti kurkkuunne
  Me pysymme - paikallamme kauheissa shakkilaudan ruuduissa
  Palatsitorin paraatin ottaa vastaan tosi imartelematon sade

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 



Luokka:Neuvostoliittolaiset toisinajattelijat
Luokka:Venäläiset runoilijat
Luokka:Venäläiset kirjailijat
Luokka:Vuonna 1954 syntyneet
Luokka:Vuonna 2017 kuolleet