Louis Brandeis

Louis Dembitz Brandeis [ˈbrændaɪs] (13. marraskuuta 1856 Louisville, Kentucky – 5. lokakuuta 1941 Washington DC) oli yhdysvaltalainen lakimies ja Yhdysvaltain korkeimman oikeuden jäsen. Hän oli tuomioistuimen ensimmäinen juutalainen tuomari. Brandeisia pidetään yleisesti yhtenä korkeimman oikeuden merkittävimmistä jäsenistä. 

Elämä
Keski-Euroopasta Yhdysvaltoihin muuttaneiden juutalaissiirtolaisten poika syntyi Keskilännen Kentuckyssa ja valmistui Harvardin yliopiston lakitieteellisestä tiedekunnasta parhain arvosanoin – tarinan mukaan paremmin arvosanoin kuin kukaan häntä ennen. Hän rikastui nopeasti asianajajan työllä Bostonissa ja toimi sitten yhteiskunnallisesti eräänlaisena ”kansan asianajajana”, kuten häntä kutsuttiin. Hän valikoi ajettavakseen yhteiskunnallisesti tärkeitä oikeusjuttuja korvauksetta niin, että The Economist kutsui häntä ”lakiasioiden Robin Hoodiksi”. Hänen kiinnostuksensa kohdistui erityisesti valtionhallinnon uudistamiseen, monopoliyritysten ja epätäydellisen kilpailun vastaiseen antitrustilainsäädäntöön sekä työväestön oikeuksien ja sananvapauden edistämiseen.

Brandeis toimi presidentti Woodrow Wilsonin neuvonantajana, ja Wilson nimitti Brandeisin vuonna 1916 korkeimman oikeuden tuomariksi. Brandeisia pidetään keskeisenä vaikuttajana Wilsonin radikalisoitumiseen virkakautensa aikana. Myöhemmin 1930-luvulla hän tuki Franklin D. Rooseveltin New Deal -hanketta. Brandeis toimi myös Balfourin julistuksen taustavoimana hankkeessa luoda juutalaisille oma valtio Palestiinaan.

Perintö
Juutalainen Brandeisin yliopisto Massachusettsissa on nimetty Louis Brandeisin mukaan, samoin kuin hänen synnyinkaupunkinsa Louisvillen yliopiston lakitiedekunta Louis D. Brandeis School of Law.

Lähteet
Viitteet

Aiheesta muualla

Luokka:Vuonna 1856 syntyneet
Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Luokka:Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomarit
Luokka:Amerikanjuutalaiset
Luokka:Yhdysvaltalaiset asianajajat