Johanna Navarralainen

Johanna I Navarralainen (ransk. Jeanne I de Navarre, bask.: Joana, esp: Juana) ; (14. tammikuuta 1273 Bar-sur-Seine, Champagne – 31. maaliskuuta / 2. huhtikuuta 1305 Vincennesin linna, Ranskan kuningaskunta) oli Navarran kuningatar omalla oikeudellaan (suo jure) ja Filip IV:n puolisona myös Ranskan kuningatar vuosina 1285–1305. Hänen kolmesta pojastaan tuli vuorollaan Ranskan kuninkaita: Ludvig X, Filip V ja Kaarle IV.

 Suku 
Jeanne oli Navarran kuningas Henrik I:n ja Artoisin kreivitär Blanchen (n. 1248–1302) ainoa tytär ja perillinen, sillä veli Thibaut kuoli lapsena vuonna 1270/1273 pudottuaan hoitajansa sylistä linnoituksen muurin ylitse. Henrik I kuoli Jeannen ollessa puolitoistavuotias. Äiti meni uusiin naimisiin vuonna 1276 englantilaisen Leicesterin jaarli Edmund I:n kanssa (1245–1296) ja heille syntyi neljä lasta, joista pojat Thomas, Henri ja Jean elivät aikuisiksi asti ja seurasivat isäänsä Leicesterin jaarleina. 
pienoiskuva|Jeanne I de Navarre, Ranskan kuningatar hyväntekijänä ja lahjoittajana, Collège de Navarren portaali, Pariisi, n. 1305, kalkkikiviveistos

 Kuningatar 
Navarran kruununperimysjärjestys salli naisten nousta valtaistuimelle, ja Jeannesta tuli Navarran ensimmäinen naishallitsija. Sijaishallitsijana oli aluksi hänen äitinsä, mutta äiti ja tytär pakenivat pian maasta turvallisuussyistä. Jeanne kihlattiin ensin Englannin prinssille, mutta tämän kuoltua sovittiin avioliitosta serkun, Ranskan kuninkaan jomman kumman pojan kanssa. Ludvigin kuoltua sulhaseksi tuli Filip. Heidät vihittiin vuonna 1284, kun Jeanne oli vasta 11-vuotias. Filip sai itselleen avioliiton myötä tittelin Filip I Navarran kuningas ja oli Jeannen kanssahallitsija. Jeanne I oli hallinnut Navarraa äitinsä holhoojahallinnon alaisuudessa jo vuodesta 1274 lähtien. 

Jeanne oli perinyt isältään Navarran lisäksi Brien ja Champagnen kreivikunnan. Vaikka maat liitettiin Ranskaan avioliiton myötä, hänellä säilyi niihin jonkinlainen oma päätösvalta, ja hän puolusti Champagnea oman pienen armeijansa johdossa.

 Avioliitto ja jälkeläiset 
Jeanne avioitui 14. elokuuta 1284 tulevan Filip IV:n kanssa. Heidän liittonsa oli hyvin onnistunut ja Filip oli niin riippuvainen puolisonsa läsnäolosta, ettei Jeanne koskaan päässyt vierailemaan Navarran kuningaskunnassaan. Filip teki vuonna 1294 suunnitelman siitä, kuinka Jeanne toimisi sijaishallitsijana alaikäisen perijän puolesta.Woodacre, Elena: The Queens Regnant of Navarre: Succession, Politics, and Partnership, 1274-1512. Palgrave Macmillan, 2013. s. 43

Avioliitosta syntyi seitsemän lasta, joista neljä eli aikuiseksi asti:

 Marguerite (n. 1288–1300), kihlattiin Kastilian infante Ferdinand IV:lle, kuoli 12-vuotiaana
 Ludvig X Itsepäinen (4. lokakuuta 1289 – 5. kesäkuuta 1316), Ranskan kuningas
 Blanche (1290 – 13. huhtikuuta 1294 jälkeen), kihlattiin 1291 Kastilian infante Ferdinand IV:lle, kuoli 4-vuotiaana
 Isabelle de France (n. 1292/1295 – 23. elokuuta 1358), Englannin kuningas Edvard II:n puoliso. Heidän poikansa oli kuningas Edvard III.
 Filip V Pitkä (n. 1291/1293 – 3. tammikuuta 1322), Ranskan kuningas
 Kaarle IV Kaunis (1294 – 1. helmikuuta 1328), Ranskan kuningas
 Robert (1297 – elokuu 1308), kihlattiin 1306 Sisilian prinsessa Constanzalle, kuoli 11-vuotiaana

 Perintö 
pienoiskuva|Durand de Champagne (Durandus de Campania) esittelee kirjansa Speculum dominarum (Le Miroir des Dames) Navarran kuningatar Jeanne I:lle.
Jeanne oli älykäs ja oppinut nainen, joka perusti vuonna 1305 Collège de Navarren osaksi Pariisin yliopistoa. 

Jeanne kuoli 32-vuotiaana maalis/huhtikuussa 1305 Vincennesin linnassa. Hänet haudattiin Couvent des Cordeliers fransiskaaniluostarin kirkkoon Pariisiin.

 Lähteet 



Luokka:Navarran kuninkaalliset
Luokka:Ranskan kuninkaalliset
Luokka:Vuonna 1273 syntyneet
Luokka:Vuonna 1305 kuolleet