Ilmailu-VHF

Ilmailu-VHF on ilma-alusten ja lennonjohdon väliseen viestintään käytettävä kansainvälinen radiopuhelinjärjestelmä, joka toimii VHF-taajuusalueella 108,000–136,975 MHz. Pääsääntöinen käyttötapa on puheviestintä AM-moduloidulla lähetteellä.

Puheviestinnän ohella ilmailu-VHF-taajuusaluetta käytetään muun muassa radionavigointiin sekä datalähetteiden välittämiseen.

Ilmailuradion käyttämiseen vaaditaan radiolupa ja pätevyystodistus. Ilmailu-VHF tuli käyttöön Suomessa 1950-luvulla (1952), maailmalla 1940-luvulta alkaen.Hanski, Jari: Torni kutsuu -- Suomen lennonjohtajien yhdistys 50 vuotta, SLJY 2002, s. 15- Pakollinen siitä kuitenkin tuli laajemmilla alueilla vasta hieman myöhemmin: esim. Yhdysvaltain FAA teki VHF-radioyhteydestä pakollisen vilkasliikenteisessä ilmatilassa vuonna 1958. VHF on korvannut lähinnä lyhytaaltoradioon perustuvia sähkötys- ja puheradioverkkoja.

Katso myös
ACARS

Aiheesta muualla
Liikenne- ja viestintävirasto: Ilmailun radioasiat

Luokka:Radiotekniikka
Luokka:Ilmailu