Luettelo keskeisistä lääketieteen aiheista

Seuraava luettelo tarjoaa yleiskatsauksen lääketieteen eri aiheista:

Lääketiede – terveyden ylläpitämiseen ja palauttamiseen sekä sairauksien ehkäisemiseen ja hoitoon kohdistuvaa tiede.

 Päämäärät 
 Terveys
 Homeostaasi
 Lääketieteen etiikka
 Sairastumisen ennaltaehkäisy
Palliatiivinen hoito

 Lääketieteen haarat 
 Akuuttilääketiede - alan erikoislääkäri työskentelee yhteispäivystyksen periaattein toimivalla päivystyspoliklinikalla sekä  sekä vastaa päivystyksen yhteydessä toimivan valvonta-/tarkkailuosaston toiminnasta.
 Allergologia - hoitaa ja tutkii allergioita.
 Dermatologia – lääketieteen osa-alue, joka tutkii ja hoitaa ihon sairauksia.
 Endokrinologia – tutkii umpieritysjärjestelmää, sen erittämiä hormoneja ja niihin liittyviä tauteja ja sairauksia.
 Ensiapu – toimenpiteitä toisen ihmisen tai itsensä auttamiseksi onnettomuustilanteessa tai sairauskohtauksen sattuessa.
 Ensihoitolääketiede – erikoistunut hoitolaitoksen ulkopuolella annettuun hengenpelastavaan tai vamman pahenemista estävään hoitoon.
 Epidemiologia – lääketieteen osa-alue, joka tutkii terveyteen liittyvien tilojen ja tapahtumien ja niihin liittyvien tekijöiden jakaantumista ja syy-yhteyksiä väestötasolla.
 Erämaisiin oloihin painottunut lääketiede - perehdytään toimimaan syrjäisillä alueilla, joissa pääsy lääketieteellisiin palveluihin, lääketieteelliseen tukeen ja tiloihin on rajoitettua tai olematonta.
 Gastroenterologia – vatsaelinsairauksiin ja niiden hoitoon keskittynyt sisätautien erikoisala.
 Geriatria – erikoistunut iäkkäiden ihmisten hoitoon.
 Gynekologia –  käsittää naisen sukuelinten sairaudet, sekä sisältää myös raskausaikaan ja synnytyksiin, vaihdevuosien ongelmiin, ehkäisyyn sekä perhesuunnitteluun liittyviä häiriöitä, sairauksia, ja tutkimusta, samoin kuin eri sairauksien vaativien leikkaushoitojen suunnittelun ja toteutuksen. Gynekologian alaan kuuluvat muun muassa emättimen ja kohdunseudun sairaudet sekä synnyttäminen
 Hammaslääketiede – lääketieteellinen tieteenala, joka tutkii purentaelimen, hampaiston, suun ja leukojen anatomiaa ja fysiologiaa ja lisäksi suusairauksien, vammojen ja kehityshäiriöiden etiologiaa, diagnosointia ja hoitoa.
 Hematologia – lääketieteen osa-alue, joka tutkii ja hoitaa veritauteja.
 Hepatologia – lääketieteen osa-alue, joka tutkii maksaa ja sen sairauksia.
 Kardiologia – sydämen ja verenkiertoelimistön toimintaa ja sairauksia tutkiva lääketieteen ala.
 Katastrofilääketiede -  katastrofin jälkeen annettavaa lääketieteellistä apua. Katastrofialueilla tämä on pääasiassa tavallista lääketieteellistä työtä
 Kirurgia – lääketieteen osa-alue, jossa hoidetaan sairauksia, vammoja, kasvaimia tai epämuodostumia leikkausten avulla.
 Lastentautioppi – lääketieteen osa-alue, joka tutkii lapsuusiälle ominaisia sairauksia.
 Lisääntymislääketiede - etsitään lapsettomuuden syitä ja annetaan tarvittaessa hedelmöityshoitoja. Lisääntymislääketieteeseen kuuluu myös naisten hormonitoiminnan häiriöiden ja nuorten tyttöjen gynekologisten ongelmien hoito. Transsukupuolisten hormonihoidot sekä hedelmällisyyden säilyttämiseen tähtäävät hoidot esimerkiksi ennen syöpähoitoja kuuluvat myös lisääntymislääketieteeseen. Lisääntymislääketieteessä kerätään myös sukusoluja vapaaehtoisilta luovuttajilta, joita käytetään lapsettomuuden hoitoon.
 Matkailulääketiede - ennaltaehkäisee ja hoitaa kansainväliseen matkailuun liittyviä ongelmia.
 Nefrologia – lääketieteen osa-alue, joka tutkii munuaisten rakennetta ja toimintaa.
 Neurologia – lääketieteen osa-alue, joka tutkii ja hoitaa keskus- ja ääreishermoston sairauksia, poikkeavuuksia ja vammoja.
 Nuorisolääketiede - kohderyhmänä ovat nuoret kymmenen vuoden ajanjaksolla puberteetin alusta nuoreen aikuisuuteen.
 Obstetriikka – lääketieteen osa-alue, joka käsittää raskauteen, synnytykseen ja lapsivuoteuteen kuuluvia lääketieteellisiä seikkoja.
 Onkologia – lääketieteen osa-alue, joka tutkii syöpäsairauksia.
 Ortopedia – lääketieteen osa-alue, joka tutkii ja hoitaa luu- ja tukielinsairauksia.
 Otorinolaryngologia – lääketieteen osa-alue, joka tutkii ja hoitaa korva-, nenä- ja kurkkutauteja.
 Patologia – lääketieteen osa-alue, joka tutkii tautien aiheuttajien ja ruumiin vuorovaikutusta sekä tästä seuraavia muutoksia kudoksissa, elimissä ja koko eliössä.
 Profylaksia – erikoistunut sairauksien ennaltaehkäisyyn.
 Psykiatria – lääketieteen osa-alue, joka tutkii sairauksia ja häiriöitä, jotka aiheuttavat mielenterveyteen, käyttäytymiseen, tiedonkäsittelyyn tai motorisiin toimintoihin taikka seksuaalitoimintoihin liittyviä oireita.
 Pulmonologia – lääketieteen osa-alue, joka tutkii ja hoitaa hengitysteiden sairauksia.
 Päihdelääketiede - osallistuu päihdehäiriöiden ja toiminnallisten riippuvuuksien ennaltaehkäisyyn, niiden hoidon teoreettiseen tietoperustaan ja näiden diagnosointiin sekä hoitoon.
 Radiologia – erikoistunut säteilyä hyödyntäviin kuvantamismenetelmiin perustuvaan lääketieteelliseen diagnostiikkaan sekä säteilyn käyttöön sairauksien hoidossa.
 Reumatologia – lääketieteen osa-alue, joka tutkii ja hoitaa reumasairauksia.
 Silmätautioppi – lääketieteen osa-alue, joka tutkii ja hoitaa silmäsairauksia.
 Sisätautioppi – lääketieteen osa-alue, jossa tutkitaan ja hoidetaan suurta osaa aikuisten sellaisista sairauksista, joiden hoitoon ei käytetä kirurgiaa. 
 Sukelluslääketiede - vedenalaisissa olosuhteissa aiheutuvien lääketieteellisten ongelmien hoitoa ja ehkäisyä. 
 Tartuntatautioppi – lääketieteen osa-alue, joka tutkii tartuntatauteja.
 Tehohoitolääketiede – lääketieteen osa-alue, jonka keskeisenä toiminta-ajatuksena on tilapäisen hengenvaaran torjunta.
 Trooppinen lääketiede - maailman tärkeimpien trooppisten sairauksien ja niihin liittyvien sairauksien tutkimusta.
 Urheilulääketiede – urheilijoiden terveyden hoitoon ja suorituskyvyn optimointiin keskittyvä liikuntalääketieteen ala.
 Urologia – lääketieteen osa-alue, joka tutkii ja hoitaa virtsanerityselimistöä.
 Yleislääketiede  – erikoistunut yleisimpiin kansansairauksiin.

 Lääketieteen historia 

Lääketieteen historia
Esihistoriallinen lääketiede
Muinaisen Egyptin lääketiede
Perinteinen kiinalainen lääkintä

 Lääketieteellinen biologia 

Lääketieteellinen biologia

 Lääketieteellisen biologian haarat 
 Anatomia – tutkii eliöiden muotoa ja rakennetta.
Luettelo keskeisistä anatomian aiheista
 Luettelo ihmisen luista
 Luettelo ihmisen hormoneista
 Luettelo ihmisen hermoista
 Luettelo ihmisen lihaksista
 Luettelo ihmisaivojen alueista
 Biokemia
 Bioinformatiikka
 Biofysiikka
 Biometria (tilastotiede)
 Biotekniikka
 Nanobiotekniikka
 Solubiologia
 Embryologia
 Geeniterapia
 Perinnöllisyystiede
 Sytogenetiikka
 Histologia
 Immunologia
 Mikrobiologia
 Molekyylibiologia
 Neurotiede
 Parasitologia
 Patologia
 Fysiologia
 Systeemibiologia
 Virologia
 Toksikologia

 Sairaudet 

 Luettelo syöpätaudeista
 Luettelo lastentaudeista
 Luettelo perinnöllisistä sairauksista
 Luettelo tartuntataudeista

 Lääketieteen harjoittaminen 
Kliininen tutkimus
Diagnoosi
Kirurgia
Lääkitys

 Lääkkeet 

Luettelo lääkkeistä
 Anestesia-aineet

 Lääketieteelliset laitteet 

Lääketieteelliset laitteet

 Lääketieteelliset tilat 

 Klinikka
 Sairaala
 Luettelo Suomen sairaaloista

 Lääketieteelliset opinnot 
Lääketieteelliset opinnot
 Lääketieteellinen tiedekunta
 Luettelo lääketieteellisistä tiedekunnista

 Lääketieteellinen tutkimus 

Lääketieteellinen tutkimus
 Kliininen tutkimus

 Lääketieteelliset organisaatiot 

 Suomalainen Lääkäriseura Duodecim
 Terveyden ja hyvinvoinnin laitos

 Lääketieteeseen vaikuttaneet henkilöt 

 Luettelo lääkäreistä

 Lääketieteen tutkijat 
 Hesy-Ra, aikaisin tunnettu lääkäri.
 Pesešet, naispuolinen lääkäri (vaikutti Egyptissä 2 400 eaa.).
 Borsippa, babylonialainen joka kirjoitti diagnostiikkakäsikirjan.
 Rhazes, persialainen alkemisti.
 Avicenna, filosofi ja lääkäri.
 Kreikkalais-roomalaiset lääketieteen tutkijat:
Hippokrates, tunnetaan yleisesti modernin lääketieteen isänä.
Galenos, tunnettu kunnianhimoisista leikkauksista.
Andreas Vesalius, tieteellisen anatomian uranuurtaja.
Oribasius, bysanttilainen joka kokosi lääketieteellistä tietoa.
Abu al-Qasim, andalusialainen lääkäri jota pidetään nykyaikaisen kirurgian isänä.

Keskiajan eurooppalaiset lääketieteen tutkijat:
Theodoric Borgognoni, yksi keskiajan merkittävimmistä kirurgeista, joka on tunnettu tärkeiden kirurgisten edistysaskeleiden käyttöönotosta ja edistämisestä, mukaan lukien yksinkertaisen antiseptiikan ja anestesia-aineiden käyttö.
Guy de Chauliac, tunnettu Abu al-Qasimin lailla yhtenä nykyaikaisen kirurgian isänä.
Miguel Serveto, pidetään ensimmäisenä eurooppalaisena, joka löysi keuhkoverenkierron.
Ambroise Paré ehdotti ligatuurien käyttöä kauterisaation sijasta ja testasi besoaarikiviä.
William Harvey kuvaili verenkiertoa.
John Hunter, kirurgi.
Amato Lusitano kuvaili laskimoventtiilejä ja arvasi näiden tarkoituksen.
Garcia de Orta oli ensimmäinen, joka kuvaili koleraa ja muita trooppisia sairauksia sekä kasviperäisiä hoitoja.
Percivall Pott, kirurgi.
Thomas Browne, kirjoitti useita teoksia lääketieteestä.
Ignaz Semmelweis, tutki lapsivuodekuolleisuutta ja vähensi sen esiintyvyyttä.
Louis Pasteur ja Robert Koch perustivat bakteriologian.
Alexander Fleming, löysi sattumanvaraisesti penisilliinin ja edisti tämän myötä antibioottien kehitystä.

 Lääketieteen pioneerit 
 Wilhelm Röntgen löysi röntgensäteilyn, sai ensimmäisen Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1901 ja keksi  röntgentutkimuksen.
 Christiaan Barnard suoritti ensimmäisen sydämensiirtoleikkauksen.
 Ian Donald oli edelläkävijä ultraäänikuvauksen käytössä, joka johti sen käyttämiseen diagnostisena työkaluna.
 Godfrey Hounsfield keksi tietokonekerroskuvauksen ja jakoi Allan McLeod Cormackin kanssa Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon vuonna 1979.
 Peter Mansfield keksi magneettikuvauslaitteen ja jakoi Paul Lauterburin kanssa Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon vuonna 2003.

 Yleiset käsitteet lääketieteessä 
 Epidemiologia – kvantitatiivinen tutkimustapa, joka tutkii terveyteen liittyvien tilojen ja tapahtumien ja niihin liittyvien tekijöiden jakaantumista.
 Ravitsemustiede – tutkii ihmisen ravitsemukseen liittyviä kysymyksiä huomioiden niin fyysiset, psyykkiset, sosiaaliset ja kulttuurilliset tekijät.
 Farmakologia – tutkii lääkeaineita ja niiden vaikutuksia elimistöön.
 Psykologia – tutkii ihmisen mielen sisäisiä tapahtumia kuten tunteita, muistia, ajattelua kuin myös käyttäytymistä.
 Lääketeollisuus – teollisuuden ala, joka kehittää, valmistaa, markkinoi ja myy lääkkeitä.

 Katso myös 

*
Lääketiede