Architects

Architects on brittiläinen metalcore-yhtye Brightonista, East Sussexista. Kitaristi ja rumpali Dan ja Tom Searle perustivat yhtyeen vuonna 2004.

Yhtyeen perustamisen jälkeen Searlen veljesten mukaan liittyi myös kitaristi Tim Hillier-Brook, basisti Tim Lucas ja laulaja Matt Johnson. Lucasin pian korvasi Alex Dean, kun taas Johnson jätti yhtyeen debyyttialbumi Nightmaresin (2006) julkaisun jälkeen. Hänet korvasi Sam Carter, joka nopeasti teki debyyttinsä yhtyeen toisella albumilla nimeltään Ruin (2007). Dead Swansin vuonna 2008 kanssa julkaistun Split EP:n jälkeen he allekirjoittivat Century Media Recordsin kanssa sopimuksen ja julkaisivat kolmannen albuminsa Hollow Crown levy-yhtiön kautta vuonna 2009. Vuonna 2011 julkaistiin The Here And Now, jolla yhtye otti askeleen enemmän melodisen post-hardcoren suuntaan, joka vieraannutti osan heidän faneistaan. Seuraavana vuonna he palasivat takaisin alkuperäiseen tyyliinsä albumilla Daybreaker, joka esitteli myös enemmän yhteiskunnallisia sanoituksia vastakohtana vanhemmille väkivaltaisille ja jopa humoristisillekin sanoituksille. Hillier-Brook lähti yhtyeestä albumin julkaisun aikaan, ja hänet korvasi Adam Christianson live-esityksissä.

Vuonna 2013 Architects lähti Century Medialta, julkaisten itsenäisesti dokumentin One Hundred Days: The Story of Architects Almost World Tour ja liittyi Epitaph Recordsille, jonka kautta he julkaisivat kuudennen albuminsa nimeltä Lost Forever // Lost Together (2014). Vuonna 2015 Christiansonista tuli yhtyeen pysyvä jäsen. Yhtyeen kitaristi ja säveltäjä Tom Searle kuoli sairastettuaan kolme vuotta ihosyöpää pian albumin All Our Gods Have Abandoned Us  julkaisun jälkeen vuonna 2016,. Syyskuussa 2017 yhtye julkaisi singlen "Doomsday" — viimeisen kappaleen, jonka kanssa Searle oli työskennellyt ennen kuolemaansa — ja ilmoitti Josh Middletonin olevan yhtyeen uusi kitaristi. Single on mukana heidän albumillaan Holy Hell, joka julkaistiin marraskuussa 2018 ja joka oli yhtyeen ensimmäinen, jonka kirjoittamisessa Tom Searle ei ollut mukana.

Kaikki yhtyeen jäsenet ovat vegaaneja, ja he päätyivät vegaaneiksi nähtyään useita dokumentteja aiheesta. He myös mainostavat Sea Shepherd Conservation Societya, ja Carter on yksi sen brittiläisistä sanansaattajista.

 Historia 

 Perustaminen ja Nightmares (2002–2006) 
Architectsin kaikki alkuperäiset jäsenet kasvoivat Brightonin lähellä, ja olivat hyvin aktiivisia paikallisessa musiikkielämässä ennen yhtyeen perustamista. Sam Carter, joka oli rumpali ja opiskeli rumpuja Brighton Institute of Modern Musicissa ennen liittymistään yhtyeeseen, oli soittanut useissa paikallisissa yhtyeessä joskus rumpalina, joskus laulajana; yksi näistä yhtyeistä oli lämmitellyt Enter Shikaria Brightonissa.
Rumpali Dan Searle ja hänen veljensä kitaristi Tom Searle perustivat Architectsin vuonna 2004. Aluksi yhtyeen nimi oli "Counting the Days", ja sen kokoonpanossa olivat myös laulaja Matt Johnson, kitaristi Tim Hillier-Brook ja basisti Tim Lucas. Vuonna 2006 Tim Lucas päätti jättää yhtyeen keskittyäkseen akateemiseen uraansa. Hänet korvasi Alex Dean. Yhtye oli matkustanut ympäri Britanniaa monilla kiertueilla lämmittelemässä useita eri yhtyeitä (kuten Beecher ja Bring me the Horizon) mainostaen heidän Nightmares-debyyttialbumiaan. Yhtyeen jäsenten iän vuoksi he joutuivat alkuvuosinaan anomaan viikkoja lomaa collegesta tehdäkseen kiertueita kaikkialla maassa.

 Laulajan vaihtuminen ja uusi sopimus Century Median kanssa (2007–2009) 
vasen|pienoiskuva|227x227px|Sam Carter esiintymässä Philadelphiassa vuonna 2009. Carter liittyi yhtyeeseen vuonna 2007 Matt Johnsonin lähdettyä.
Vain kuusi kuukautta Nightmaresin julkaisun jälkeen alkuperäinen laulaja Matt Johnson jätti yhtyeen. Dan Searle kertoi, että Johnsonin lähdettyä he näkivät Sam Carterin esiintymässä erään paikallisten yhtyeen kanssa ja päättivät hänen olevan "helppo valinta". Ali Dean otti Carteriin yhteyttä kun hän oli töissä ja he pitivät muutamia treenejä yhdessä. Kun Carter liittyi Architectsiin uutena laulajana, hän teki oman debyyttinsä laululla "The Darkest Tomb". Lähtönsä jälkeen Johnson perusti Whitemare-yhtyeen entisten Johnny Truantin ja Centurionin jäsenten sekä Tim Hillier-Brookin kanssa. Architects julkaisi toisen albuminsa Ruin 25. kesäkuuta 2007 Vaikka he olivatkin julkaisseet debyyttialbuminsa vasta edellisenä vuonna, he tunsivat kehittyneensä lauluntekijöinä paljon ja halusivat julkaista jotain uutta nopeammin. Carter tunsi painetta kirjoittaessaan sanoituksia Ruinille johtuen siitä, että hän oli studiossa äänittämässä vain kuusi viikkoa yhtyeeseen liittymisen jälkeen. Dan Searle kommentoi Carterin ottaneen sanoituksia enemmän omista kokemuksistaan kuin yhtyeen edellinen laulaja Johnson. He lämmittelivät Suicide Silencea vuonna 2007 The Cleansing The Nation -kiertueella Yhdysvalloissa.

Vuoden 2008 alussa he julkaisivat brittiyhtye Dead Swansin kanssa Split EP:n, jossa oli kaksi kappaletta molemmilta. Architects osallistui EP:n tekoon kappaleilla "We're All Alone" ja "Broken Clocks", ja Dead Swans osaltaan kappaleilla "In the Half Light" ja "Swallow". Laulu "We're All Alone" lisättiin myöhemmin albumille "Hollow Crown". Architects kertoi, että he halusivat julkaista albumin näyttääkseen ihmisille kehittävänsä vielä tyyliään. EP sai brittiläisen musiikkilehdistön arvosteluissa pisteet 7/10 Metal Hammerilta, 8/10 Rock Soundilta, 7,5 Terrorizerilta Architectsin puolelta EP:tä ja neljä K:ta viidestä Kerrangilta. Julkaisua seurasi kiertue kahdella pääesiintyjällä Isossa-Britanniassa.

Toukokuussa 2008 Architects ilmoitti, että he olivat allekirjoittaneet kolmen albumin sopimuksen Century Media Recordsin kanssa. Heistä tuli Napalm Deathin jälkeen ensimmäinen brittiyhtye, joka allekirjoitti Century Median kanssa sopimuksen. Dean kertoi, että allekirjoittaminen oli tärkeää yhtyeelle, sillä se mahdollisti heidän "olla osa niinkin arvostettua levy-yhtiötä ja se on aivan mahtavaa, että levymme tulevat olemaan julki maailmanlaajuisesti." Dan Searle kuvaili Century Median tuen sopivan yhteen tavoitteen kanssa puskeansa itsensä niin pitkälle kuin mahdollista. Century Median kanssa tehdyn sopimuksen myötä yhtyeen toineen albumi Ruin julkaistiin uudelleen bonusraidan Broken Clocks kanssa. Marraskuussa 2008 yhtye lähti Never Say Die! -kiertueelle Eurooppaan Parkway Driven, Unearthin, Despised Iconin, Protest the Heron, Whitechapelin ja Carnifexin kanssa.
oikea|pienoiskuva|Arkkitehdit asuvat Australiassa vuonna 2009. Vasemmalta oikealle: Tom Searle, Carter, Alex Dean ja entinen kitaristi Tim Hillier-Brook. Dan Searle ei ole näkyvissä.
26. tammikuuta 2009 Architects teki Century Media Recordsin debyyttinsä kolmannella Hollow Crown-studioalbumillaan. Se julkaistiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Australiassa 26. tammikuuta 2009, 10. helmikuuta Yhdysvalloissa ja Kanadassa, 20. helmikuuta Manner-Euroopassa ja 21. helmikuuta Japanissa. Yhtye äänitti albumin heinäkuussa 2008 tehtyään levytyssopimuksen Century Median kanssa. Dan Searlelta kysyttiin haastattelussa, miksi yhtye antoi albumille kyseisen nimen (), mihin hän vastasi "se riippuu siitä, keneltä yhtyeessä sitä kysyt! Minulle se viittaa niihin ihmisiin, jotka eivät ansaitse mitään, mutta jotka saavat kaiken." Promotoidakseen albumia yhtye lähti ensiksi 19-keikkaiselle kiertueelle pääesiintyjänä, lämmittelijöinään Misery Signals ja A Textbook Tragedy. Vuoden 2009 alussa yhtye lämmitteli Parkway Driveä yhdessä August Burns Redin kanssa Parkway Drive: DVD -kiertueella Australiassa. Loka-marraskuussa 2009 he olivat pääesiintyjänä toisella Never Say Die! -kiertueella Ison-Britannian keikoilla, kun taas Despised Icon oli pääesiintyjänä Manner-Euroopan keikoilla. Esiintyjiin sisältyi myös Horse the Band, As Blood Runs Black, Iwrestledabearonce, Oceano ja The Ghost Inside. Tammikuussa 2009 Tom Searle kertoi yhtyeen olleen 17 eri kiertueella ympäri Pohjois-Amerikkaa ja Eurooppaa.

 The Here and Now ja Daybreaker (2010–2012) 
Architects ilmoitti, että ensimmäinen single tulevalta neljänneltä albumilta olisi nimeltään "Day in Day Out", ja se esitettiin ensimmäisen kerran Daniel P. Carterin BBC Radio 1-podcastissa The Rock Show 30. elokuuta 2010. yhtye oli pääesiintyjänä lokakuussa 2010 kiertueilla Isossa-Britanniassa lämmittelijöinään Norma Jean, Devil Sold His Soul ja Lower Than Atlantis ja Australiassa joulukuussa Comeback Kid toisena pääesiintyjänä, lämmittelijöinään This Is Hell ja Rolo Tomassi.

19. tammikuuta 2011 Architectsin neljäs albumi The Here and Now julkaistiin. Albumi äänitettiin pitkin vuotta 2010 toukokuusta kesäkuuhun The Omen Room -studiolla Kaliforniassa ja siinä olivat mukana vierailijoina Andrew Neufeld Comeback Kidistä ja Greg Puciato The Dillinger Escape Planista. Albumin nähtiin vievän yhtyettä kaupallisempaan suuntaan edellisiin albumeihin verrattuna. Albumia myytiin 900 kappaletta Yhdysvalloissa ensimmäisellä viikolla ja se debytoi sijalla 47 Yhdysvaltain Top Heatseekers - albumilistoilla ja sijalla 57  Britannian albumilistalla. Julkaisun jälkeen albumi sai hyvät arviot kriitikoilta. Haastattelussa rumpali Dan Searle sanoi albumin "olevan valtava lähtölaukaus mutta samalla looginen askel eteenpäin yhtyeelle". 
Helmikuussa 2011 Architects ilmoitti basisti Alex Deanin lähtevän yhtyeestä perhesyistä. 3. heinäkuuta 2011 ilmoitettiin Deanin liittyneen takaisin yhtyeeseen. Kun Dean kommentoi lyhyttä viiden kuukauden eroa yhtyeestä, hän sanoi "olen erittäin iloinen voidessani sanoa, että olen tullut takaisin; se, että pystyin jäämään kotiin muutaman viime kuukauden ajaksi on antanut perheelleni ja itselleni mahdollisuuden sopeutua siihen, mitä viime vuonna tapahtui ja tiedän, että se on tehnyt meille kaikille hyvää." Casey Lagos toimi basistina joillain kiertueilla Deanin ollessa poissa.

Huhtikuussa 2011, Architects oli Parkway Driven mukana lämmittelemässä Bring Me the Horizonia heidän kansainvälisellä There Is A Hell... -kiertueellaan. Se alkoi Euroopan-kiertueella, alkaen Britanniasta, jossa The Devil Wears Prada toimi pääalkulämmittelijänä ja dubstep-ryhmä Tek-One oli pääalkulämmittelijänä Manner-Euroopassa. 28. huhtikuuta Matt Nicholls mursi kätensä kun hän pelasi jalkapalloa Bring me the Horizonin, Parkway Driven ja Architectsin jäsenten kanssa, joka johti siihen, että kiertueen lopettamisen sijaan Architectsin rumpali Dan Searle toimi sijaisrumpalina ja Bring Me the Horizonin soittolista puolittui. Tämä Euroopan-kiertue kesti elokuun lopulle saakka. Architects, Parkway Drive ja Deez Nuts lämmittelivät Bring Me the Horizonia Pohjois-Amerikassa koko syys- ja lokakuun.
oikea|pienoiskuva|260x260px|Architects esiintymässä Bogotássa, Kolumbiassa Teatro Metro Bogotalla 27. huhtikuuta 2012
4. joulukuuta 2011 Architects julkaisi uuden singlen "Devil's Island". Laulu tulisi olemaan vielä silloin nimeämättömällä The Here And Nowia seuraavalla uudella albumilla. Singlen tulosta tiedotettiin marraskuun alussa, kuukausi ennen sen julkaisua. Sekä laulu että musiikkivideo käsittelevät vuoden 2011 Englannin mellakoita, ja videolla on mukana videoklippejä mellakoista. Itse single otettiin hyvin vastaan kriitikoiden puolesta johtuen sen paluusta yhtyeen kolmannen albumin, Hollow Crownin mathcore-tyylisuuntaukseen. Bring the Noise UK:n J. J. Nattrass sanoi, että "Kappale on osiltaan mahtava ja melodinen, mutta osiltaan se myös purskahtelee korkeaa tempoa ja sisäistä raakaa energiaa." Joulukuussa 2011 yhtye aloitti viiden päivän Britannian-kiertueen, lämmittelijöinään Heights, Tek-One ja Deaf Havana.

Architectsin viides studioalbumi Daybreaker julkaistiin 28. toukokuuta 2012 Euroopassa ja 5. kesäkuuta 2012 Yhdysvalloissa. 16. huhtikuuta 2012, sen jälkeen kun albumi oli kokonaan äänitetty, ilmoitettiin, että Tim Hillier-Brook jättäisi yhtyeen muiden projektiensa vuoksi. Brittiläisen metalliyhtye Sylosisin keulahahmo Josh Middleton tuli yhtyeeseen keikkakitaristiksi siksi aikaa, kun yhtye päätti uudesta viidennestä jäsenestä. Daybreaker sai ristiriitaisen vastaanoton kriitikoilta. Kielteisesi suhtautuneet kriitikot totesivat albumin kappaleiden olevan "tarttuvia ja joskus mukaansatempaavia" mutta "identtisiä ja kaavamaisia". yhtye promotoi uutta albumiaan 75 keikan kiertueella 25 maassa (yli 4 maanosassa: Kaakkois-Aasiassa, Australiassa, Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa), joka nimettiin Daybreaker Almost World Touriksi.

 One Hundred Days -dokumentti ja Lost Forever // Lost Together (2013–2015) 
Vuonna 2013 yhtye promotoi Daybreakeria edelleen, pääasiassa Yhdysvalloissa, ensin lämmittelemällä Enter Shikaria Yhdysvalloissa maaliskuussa Crossfaithin kanssa, ja sitten osana vuoden 2013 Amerikan Warped-kiertuetta kesäkuussa. Lisäksi he soittivat vuoden 2013 Download Festivalin päälavalla Donington Parkissa, Leicestershiressä, Isossa-Britanniassa. Ennen suuria keikkasuunnitelmiaan Yhdysvalloissa yhtye ei ollut itsevarma keikkailustaan siellä johtuen huonosta taloudellisesta menestyksestään kyseisessä maassa, ja he jopa olivat valmiita luovuttamaan Pohjois-Amerikan suhteen. Architects ilmoitti syyskuussa, että heidän kuudes albuminsa oli äänityksessä. Yhtye ilmoitti, että he olivat menossa kolmannelle kiertueellensa Yhdysvaltoihin vuoden 2013 marras-joulukuussa Protest The Heron kanssa, lämmittelijöinään The Kindred ja Affiance, sekä suunnittelevansa menevänsä Australiaan ennen vuoden 2013 loppua. Architectsin viimeinen Daybreakeria tukeva esitys oli on heidän ensimmäinen esiintymisensä Intiassa Saarang-kulttuurifestivaaleilla 11. tammikuuta 2014 romanialaisen rock-yhtye Grimusin kanssa.

Vuoden 2013 huhtikuun puolessavälissä Architects julkaisi trailerin dokumentistaan One Hundred Days: The Story of Architects Almost World Tour. Dokumentti oli tarina yhtyeen Almost World Tour -kiertueesta, jonka ohjaajana oli Tom Welsh. Elokuvan rahoitus hoidettiin yhteisön rahoittamana projektina Indiegogossa. Sen jälkeen, kun tavoitesumma elokuvalle oli saavutettu, Architects julkaisi klipin uudesta kappaleestaan nimeltä "Black Blood". Yhtye erosi Century Medialta ja liittyi Epitaph recordsille, joka toi heille mahdollisuuden päästä Amerikan markkinoille sekä jäsenten ihailemien yhtyeiden kuten Every Time I Dien ja Convergen joukkoon.

Architects julkaisi kuudennen Lost Forever // Lost Together-albuminsa 11. maaliskuuta 2014. Tuottajana albumilla oli Henrik Udd ja se äänitettiin göteborgilaisella Studio Fredmanilla. Albumilta julkaistiin kaksi singleä, "Naysayer" ja "Broken Cross" sekä musiikkivideo kappaleelle "Gravedigger". Maalis-huhtikuussa yhtye kiersi Eurooppaa tukien albuminsa julkaisua, Stray From The Path ja Northlane päälämmittelijöinään. Euroopankiertueensa jälkeen huhti-toukokuussa he aloittivat letliven kanssa Yhdysvaltain kiertueensa,  jonka jälkeen he pääsivät lämmittelemään The Amity Afflictionia Australian kiertueella, sekä olemaan pääesiintyjänä kahdella omalla keikallaan kyseisessä maassa. Viimeisenä he kiersivät Kanadassa elo-syyskuussa.

18. helmikuuta 2015 Sam Carter ilmoitti, että kiertuejäsen Adam Christiansonista oli tullut Architectsin pysyvä jäsen.

 All Our Gods Have Abandoned Us ja Tom Searlen kuolema (2015–2017) 
12. kesäkuuta 2015 Tom Searle ilmoitti yhtyeen alkavan demota uusia kappaleita ja hän oli innoissaan seitsemännen albumin julkaisemisesta. 6. maaliskuuta 2016 Epitaph Records julkaisi uuden kappaleen yhtyeeltä, "A Match Made in Heaven". Siitä tuli 27. toukokuuta julkaistun All Our Gods Have Abandoned Us -albumin ensimmäinen single. 11. huhtikuuta Architects julkaisi toisen singlensä "Gone with the Wind". 23. maaliskuuta Architects tiedotti Brightonissa pidettävästä julkaisukeikasta 27. toukokuuta, lämmittelijänään Counting Days. Johtuen yllättävän suuresta kysynnästä, verkkokauppa myi vahingossa enemmän lippuja kuin paikkoja oli, joka johti yhtyeen esiintymään toisen kerran heti seuraavana päivänä 28. toukokuuta. Architects julkaisi 20. toukokuuta kolmannen singlen albumilta nimeltään "Downfall". Samana päivänä he julkaisivat kiertueen Britanniassa marraskuulle 2016. Architects soitti myös useita keikkoja manner-Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa kesän aikana. Tom Searlen mukaan albumi kertoo "joukosta ateisteja miettimässä, onko olemassa jotain suurempaa", ja syöpänsä vuoksi hänestä oli tullut paljon enemmän elämää mietiskelevä, ja albumi oli tämän mietiskelyn tulos.
pienoiskuva|Architects livenä vuonna 2017
20. elokuuta 2016 yhtyeen perustajajäsen, kitaristi ja lauluntekijä Tom Searle kuoli 28-vuotiaana sairastettuaan kolme vuotta melanoomaa. Hänen tilaansa ei oltu aikaisemmin tehty julki, vaikkakin hän viittasi siihen kappaleessa "C. A. N. C. E. R" albumilla Lost Forever // Lost Together. Searlen syöpä oli saatu kokonaan poistettua vuonna 2013 jalkaleikkauksen jälkeen, mutta syöpä olikin palannut. Hänet näytettiin 'In Memoriam" -osiossa vuoden 2017 BRIT awardseissa, ja Northlanen Mesmer-albumin kappale "Paragon" tehtiin kunnianosoituksena hänelle.

Tom Searlen kaksoisveli ja yhtyekaveri Dan Searle vahvisti julkilausumalla yhtyeen virallisella Facebook-sivulla, että heidän tulevat Australian, Britannian, sekä Euroopan kiertueensa kyllä järjestettäisiin, nyt vain tribuuttina hänen veljelleen. Yhtyeen tulevaisuudesta Dan kirjoitti "Haluamme jatkaa, se on tärkeä sanoa, ja tulemme tekemään töitä sen eteen, mutta emme tule julkaisemaan mitään musiikkia, josta emme oikeasti usko, että Tom olisi ollut ylpeä. Se, pystymmekö tämän toteuttamaan, on asia, jonka tulemme näkemään ajan kanssa".  Thy Art Is Murderin Sean Delander täytti Searlen paikan Australian kiertueella, ja Sylosisin Josh Middleton teki saman Euroopan kiertueella.

 Holy Hell (2017–) 
7. maaliskuuta 2017 Daniel P. Carter julkaisi jakson hänen "SWIM (Someone Who Isn't Me)" -podcastistaan Dan Searlen kanssa, jonka kautta Dan puhui hänen veljensä Tomin kuolemasta ensimmäistä kertaa sekä siitä, miten hän käsitteli sairauttaan. Podcastissa hän kertoi myös, että sekä hän, että Tom kirjoittivat lauluja uudelle albumille yhdessä ennen hänen kuolemaansa, ja musiikkia on kirjoitettu myös sen jälkeen. 24. päivänä elokuuta 2017, yhtye voitti "Paras Albumi" -palkinnon ensimmäisessä Heavy Music Awards -gaalassa Lontoossa albumillaan All Our Gods Have Abandoned Us. samana päivänä yhtye ilmoitti myös päivämäärät Euroopan kiertueelleen, joka sisälsi ensimmäisen areenakeikkansa Britanniassa, ja siten myös heidän kaikkien aikojen suurimman keikkansa, jossa he olivat pääesiintyjänä.

6. syyskuuta 2017, Architects julkaisi singlen "Doomsday". Single on ensimmäinen kappale, joka julkaistiin Searlen poismenon jälkeen, ja kappaleen musiikkivideossa on mukana yhtyeen uusi pääkitaristi, Josh Middleton. Kappale julkaistiin pian sen jälkeen, kun yhtye ilmoitti, että he olivat alkaneet työstämään uutta materiaalia. Dan Searle vahvisti, että "Doomsday" on laulu, jota Tom Searle ei ehtinyt viedä loppuun ennen kuolemaansa, ja että kappale toimii myös heidän "tapanaan osoittaa kaikille, että tulevaisuutta vielä on." Seuraavana päivänä Architects vahvisti, että Josh Middleton oli tullut pysyväksi jäseneksi yhtyeeseen.

12. syyskuuta 2018, yhtye ilmoitti, että he tulisivat julkaisemaan kahdeksannen albuminsa, Holy Hellin, 9. marraskuuta 2018. Samana päivänä yhtye julkaisi albumin ensimmäisen singlen, nimeltään "Hereafter". Lokakuun 3. päivänä yhtye julkaisi toisen singlensä, "Royal Beggars"in , ja 28. lokakuuta kolmannen singlensä nimeltään "Modern Misery".

20.10.2020 Architects julkaisi kappaleen "Animals" joka on ensimmäinen single uudelta albumilta For Those That Wish to Exist.

 Tunnuspiirteet 

 Musiikkityyli 
Vuonna 2009 Metal Hammerin James Gill kuvaili yhtyeen musiikkia "kontrolloidulla raivolla sekä estelemättömällä sydämellä pumpatuksi, luoksepäästäväksi ja kunnianhimoiseksi, aggressiiviseksi ja kauniiksi". Sitä usein kuvaillaan metalcoreksi, sekä myös tekniseksi metalliksi ja progressiiviseksi metalcoreksi.  BBC:n Michael Wilson vertasi yhtyeen aggressiivisen tyylin viehättävyyttä Enter Shikari -yhtyeeseen. Sitä sävyttävät pilkotut, monimutkaiset riffit, epämääräisten tahtilajien ja rytmisten breakdownien käyttö, sekä kitaristien tyylien vaihtelu "alastuunatun jyrinän" ja "melodisen punkin" välillä lauluissa. Se pohjautuu sekä tekniseen taitavuuteen, että tarttuvien riffien ja kertosäkeiden käyttöön.

Architects on tehnyt useita tyylillisiä siirtymiä ja muutoksia uransa aikana, ja Sam Carter kertoi vuonna 2011, että jokaisen albumin tulisi kuulostaa omanlaiselta. Toisella albumillaan yhtyeen soundi oli raskaampaa ja synkempää kuin debyyttialbumi Nightmaresilla. Hollow Crown säilytti Ruinin aggression ja teknisen taitavuuden tuoden kuitenkin lisää melodiaa, tarttuvia riffejä sekä "puhdasta" laulamista. yhtye myös käytti syntetisoituja soittimia kuten kosketinsoittimia ja rumpukoneita. Kitarat viritettiin Drop B:hen antaen "mahdollisuuden todella raskaaseen matalaan soundiin alakielillä, mutta silti mukavasti jännitystä korkeammilla kielillä" Hyvä esimerkki heidän tunnusomaisesta tyylistään on laulu "We're All Alone" sen teknisillä, progressiivisilla kitarariffeillään ja hardcore punk -vaikutteisilla breakdowneillaan.

Yhtyeen neljäs albumi The Here and Now edusti yhtyeen tyylillistä muutosta, jota on pidetty "pohjimmiltaan omakohtaisna" sekä "heidän kaikista sävykkäimpänä".  Sen on kuvailtu menevän enemmän "puhtaan post-hardcoren" suuntaan, ja The Here and Now suosi laulamista huudon sijaan sekä hymnimäisiä kertosäkeitä. Albumi yhä kuitenkin säilytti elementtejä edellisiltä albumeilta, sisältäen "tuskaisia huutoja, vimmaisia riffejä sekä järisyttäviä rytmejä, vaikkakin hieman mainstreamimmalla särmällä." Albumi sisältää melankolisen, glitchmäisen elektroniseen musiikkiin pohjautuvan kappaleen "An Open Letter To Myself" sekä rock-balladin nimeltä "Heartburn", joista molempia yhdistää "mukaansatempaavat kertosäkeet".
 Yhtyeen viides albumi Daybreaker palautti yhtyettä hieman aikaisempaan, aggressiivisempaan tyyliin, tasapainotellen tätä The Here and Nown melodioihin ja koukkuihin. Daybreaker sisältää myös jopa melodisempia ja tunnelmallisia kappaleita kuin normaalisti, esimerkkeinä "Truth Be Told", "Behind The Throne" ja "Unbeliever".

Daybreakerin jälkeen yhtye tuli itsevarmemmaksi raskaamman musiikin soittamisessa. Albumilta löytyy myös blast beatteja, joita ei oltu käytetty yhtyeen levyillä Hollow Crownin jälkeen.

Lauluosuudet ja sanoitukset

Äänellisesti Carterin on kuvailtu omaavan karkean ja "tuskallisen" huutotyylin, ja hän käyttää puhdasta laulua tämän kontrastina. The Here And Nowin kirjoittamisen aikana Carter sai laulunopetusta puhtaan laulunsa kehittämiseen. Näiden tuntien aikana Carter oppi paljon tekniikoista, lämmittelystä sekä sävelasteikoista. Carterin karkeaa laulamista on verrattu brittiläiseen metalcore-aikalaiseensa Oliver Sykesiin Bring Me the Horizonista.

Kun Sam Carter liittyi yhtyein korvaten Matt Johnsonin, rumpali Dan Searle kommentoi, että Carterin sanoitukset käsittelivät enemmän henkilökohtaisia kokemuksia kuin hänen edeltäjänsä. Hollow Crownin sanoitukset käsittelivät suurta määrää eri aihealueita: osa kappaleista kertoivat tavanomaisista asioista kuten kavereiden kanssa autossa istumisesta tai angstista tyttöjä kohtaan, kun taas osa lauluista, erityisesti "Early Grave", "Follow the Water" sekä "In Elegance" kertoivat Carterin kasvavasta kannabisriippuvuudesta ja hänen "taistelustaan omia vaistojaan ja itsetuhoisia pakkomielteitään vastaan". Daybreakerin sanoituksissa Carter ja Tom Searle tekivät yhteistyötä, keskittyen enemmän "isompiin" teemoihin, kuten kritiikkiin uskonnon sekä yhteiskunnan huonoja puolia kohtaan. Carter ja Searle yhdistivät voimansa uudestaan Lost Forever // Lost Togetherilla, sisällyttäen tällä kertaa mukaan myös helposti samaistuttavia aiheita pelkän poliittisen ja yhteiskunnallisen puinnin sijaan.

Esiintymiset Suomessa

 20. huhtikuuta 2009 – Nosturi, Helsinki
 26. maaliskuuta 2010 – Virgin Oil, Helsinki
 29. tammikuuta 2011 – Kulttuuritalo, Helsinki
 9. maaliskuuta 2012 – The Circus, Helsinki
 10. maaliskuuta 2012 – The Circus, Helsinki
 24. maaliskuuta 2014 – Nosturi, Helsinki
 26. kesäkuuta 2015 – Tuska Open Air, Helsinki
 30. kesäkuuta 2017 – Provinssi, Seinäjoki
 12. heinäkuuta 2019 – Ilosaarirock, Joensuu
 29. kesäkuuta 2023 – Provinssi, Seinäjoki
 7. kesäkuuta 2024 – Olympiastadion, Helsinki (Metallican lämmittelijänä)
 18. tammikuuta 2026 – Jäähalli, Helsinki
 17.-19. heinäkuuta 2026 – Ilosaarirock, Joensuu

Jäsenet

Nykyiset
 Dan Searle – rummut, ohjelmointi (2004–)
 Alex "Ali" Dean – bassokitara (2006–2011, 2011–), kosketinsoitin, sähkörummut (2018–)
 Sam Carter – laulu (2007–)
 Adam Christianson – rytmikitara (2015–; keikoilla 2012–2015)
Entiset
 Tim Lucas – bassokitara (2004–2006)
 Matt Johnson – laulu (2004–2007)
 Tim Hillier-Brook – rytmikitara (2004–2012)
 Tom Searle – soolokitara, syntetisaattori, ohjelmointi (2004–2016; kuoli vuonna 2016)
 Josh Middleton – soolokitara, laulu (2017–2023; keikoilla 2012, 2016)

Keikkamuusikot
 Casey Lagos – bassokitara (2011)
 Bobby Daniels – bassokitara (2011)
 Morgan Sinclair – rytmi- ja soolokitara (2013–2014)
 Sean Delander – soolo- ja rytmikitara (2016) 

Aikajana

 Diskografia 

 Nightmares (2006)
 Ruin (2007)
 Hollow Crown (2009)
 The Here and Now (2011)
 Daybreaker (2012)
 Lost Forever // Lost Together (2014)
 All Our Gods Have Abandoned Us (2016)
 Holy Hell (2018)
 For Those That Wish to Exist (2021)
 The Classic Symptoms of a Broken Spirit (2022)
 The Sky, the Earth & All Between (2025)

Lähteet

 Aiheesta muualla 

Luokka:Brittiläiset post-hardcore-yhtyeet
Luokka:Brittiläiset metalcoreyhtyeet