Severi Seppänen

Severi Edvard Seppänen (28. maaliskuuta 1917 Pietari – 17. maaliskuuta 1982 Viitattu 28.12.2018) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli usean operetti- ja laulunäytelmän pääroolin ja teki lukuisia elokuva-, televisio- ja radiorooleja.Teatterin maailma 1950, s. 228Suomen teatterit ja teatterintekijät 1974, s. 469

 Ura 
Severi Seppäsen vanhemmat olivat puuseppämestari Johan Henrik Seppänen ja Maria Prosevitz. Hän opiskeli Viipurin, Jyväskylän ja Hämeenlinnan musiikkiopistoissa. Seppänen oli mukana Rosi Rinteen kiertueella 1945–1946, mitä seurasi liuta teatterikiinnityksiä: Jyväskylän Työväen Teatteri 1946–1948, Lahden kaupunginteatteri 1948–1949, Helsingin Ympäristöteatteri 1949–1951, Jyväskylän Työväen Teatteri 1951–1955 ja Hämeenlinnan kaupunginteatteri 1955–1957. Vuodesta 1957 alkaen Seppänen työskenteli vapaana taiteilijana. Hän näytteli muun muassa Teatteri Jurkassa. Vuodesta 1968 hän työskenteli Radioteatterin järjestäjänä.

Seppäsen näyttämötehtäviä olivat muun muassa Lingleyn rooli näytelmässä Yli ulapan ja marsalkan rooli Victorien Sardoun komediassa Rouva Suorasuu. Aleksis Kiven klassikkoromaaniin perustuvassa näytelmässä Seitsemän veljestä Seppänen tulkitsi Aapon osan. Serpin epookkikomediassa Katupeilin takana Seppäsellä oli huikentelevaisen Jalle-sedän rooli. William Shakespearen tragediassa Hamlet hän näytteli Rosencranzia.Teatterin maailma 1965, s. 363

Severi Seppänen näytteli noin 40 fiktio- ja dokumenttielokuvassa 1950- ja 1960-luvuilla. Hänen roolinsa olivat enimmäkseen sivuosia ja noin puolet niistä jäi kreditoimatta. Vuonna 1956 Seppänen näytteli lääkärin roolin Matti Kassilan palkitussa draamassa Elokuu. Vuonna 1959 hän näytteli rakennusmestari Sartimon roolin Yrjö Nortan rikoselokuvassa Kolmas laukaus. Kassilan rikoselokuvassa Kaasua, komisario Palmu! (1961) Seppäsellä oli hovimestarin rooli. Valentin Vaalan viimeisessä näytelmäelokuvassa Totuus on armoton (1963) Seppäsellä oli nuohooja Lehtimäen rooli.

Sirkka Metsäsaaren ohjaamassa ja Teatteri Jurkan esittämässä tragikomediassa Prinssi Maxie Seppänen näytteli nimiroolin. Näytelmä esitettiin Mainos-TV:n Aitiopaikalla lokakuussa 1966.

Seppäsellä oli kreditoimaton rooli uhtualaisena Suomen ensimmäisessä kokoillan värielokuvassa Juha (1956). Hän näytteli kreditoimattomana myös elokuvissa Kaunis Kaarina (1955), Ei ruumiita makuuhuoneeseen (1959) ja Tähdet kertovat, komisario Palmu (1962). Liana Kaarinan  tähdittämässä eroottisessa trillerissä Kuu on vaarallinen (1961) Seppänen vilahti miehenä, joka heittää ensimmäisen kohtauksen alussa päähenkilön Elsin ulos.

Severi Seppänen näytteli myös erinäisissä kuunnelmissa, kuten Tuntematon sotilas, jossa hänellä oli sotamies Suen Tassun rooli.

 Muuta 
Severi Seppänen oli lyhyen aikaa aviossa näyttelijä Aila Silventoisen kanssa. Liitto alkoi 1947 ja päättyi eroon 1949. Vuonna 1955 Seppänen avioitui näyttelijä Mirja Kariston kanssa.

 Valikoitu filmografia 
 Kreditoituja rooleja 
Elokuu (1956)
Sven Tuuva (1958)
Kovaa peliä Pohjolassa (1959)
Kolmas laukaus (1959)
Kaasua, komisario Palmu! (1961)
Tie pimeään (1962)
Totuus on armoton (1963)
Käyntikorttini... (1964)
Prinssi Maxie (1966) televisionäytelmä
Ihmisiä elämän pohjalla (1967) televisionäytelmä
Tulitikkuja lainaamassa (1980) äänirooli
 Kreditoimattomia rooleja 
Amor hoi! (1950)
Kaunis Kaarina (1955)
Juha (1956)
Skandaali tyttökoulussa (1960)
Tulipunainen kyyhkynen (1961)
Tähdet kertovat, komisario Palmu (1962)
Sissit (1963)

 Kuunnelmia 
Kalle-Kustaa Korkin ja Pekka Lipposen seikkailuja (1967)
Tuntematon sotilas (1967)
Nuoren opettajan varaventtiili (1969)
Veljeni Leijonamieli (1973)
Rautakorko (1976)

 Lähteet 

 Viitteet 

 Aiheesta muualla 
Severi Seppänen Yle Areenassa

Luokka:Suomalaiset näyttelijät
Luokka:Vuonna 1917 syntyneet
Luokka:Vuonna 1982 kuolleet