Brandon DeFazio

Brandon DeFazio (s. 13. syyskuuta 1988 Oakville, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. 

 Ura 
DeFazio pelasi kauden 2004–2005 SCTA:n AAA-juniorisarjaa Halton Hurricanesissa. Kaudeksi 2005–2006 hän siirtyi OPJHL-junioriliigan Milton Icehawksiin, mutta DeFazio siirtyi kuitenkin kesken kauden kotikaupunkinsa joukkueeseen, Oakville Bladesiin. Kaudella 2006–2007 hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies Nick McParlandin kanssa tehoilla 12+33=45. 

Vuodet 2007–2011 DeFazio kävi Clarksonin yliopistoa. Junior -vuotenaan 2009–2010 hän nousi joukkueensa varakapteeniksi ja oli tehoilla 12+14=26 Clarksonin toiseksi paras pistemies Matt Becan jälkeen. Senior -vuotenaan 2010–2011 DeFazio voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 14+12=26. Viimeisen yliopistokautensa päätteeksi, maaliskuussa 2011 hän siirtyi ECHL-joukkue Wheeling Nailersiin. Huhtikuussa seura lainasi DeFazion amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Wilkes-Barre/Scranton Penguinsiin, josta hän palasi kahden ottelun jälkeen takaisin Nailersiin.

Heinäkuussa 2011 DeFazio teki Wilkes-Barre/Scranton Penguinsin kanssa vuoden mittaisen AHL-sopimuksen. NHL-varaamaton DeFazio osallistui kuitenkin seuran emojoukkueen, Pittsburgh Penguinsin harjoitusleirille samana syksynä. Hänen AHL:n tulokaskautensa 2011–2012 Wilkes-Barre/Scrantonissa toi 66 runkosarjaottelussa tehot 11+5=16. 12 pelaamassaan playoff-ottelussa DeFazio jäi ilman tehopisteitä.

DeFazio teki heinäkuussa 2012 vapaana agenttina vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen NHL-sopimuksen New York Islandersin kanssa. Hän pelasi kauden 2012–2013 osittain myös tammikuuhun 2013 asti kestäneen NHL:n työsulunkin vuoksi kokonaan AHL-joukkue Bridgeport Sound Tigersissa. Heinäkuussa 2013 DeFazio teki vapaana agenttina vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen Vancouver Canucksin kanssa. Hän pelasi kauden 2013–2014 kokonaan farmijoukkue Utica Cometsissa, jonka sisäisen maalipörssin kolmannen sijan DeFazio jakoi 17 osumallaan Alexandre Grenierin ja Colin Stuartin kanssa. Hän voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +6. Heinäkuussa 2014 DeFazio teki Canucksin kanssa vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen jatkosopimuksen.

Syyskuussa 2014 Vancouver Canucks lähetti DeFazion siirtolistan kautta farmijoukkue Utica Cometsiin. Hän nousi kaudella 2014–2015 joukkueen varakapteeniksi. DeFazio oli tehoilla 21+22=43 Cometsin paras maalintekijä ja hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin toisen sijan Alexandre Grenierin kanssa edellään vain Cal O’Reilly. DeFazio eteni Cometsin kanssa aina Calder Cup -finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei lopulta kuitenkin Manchester Monarchs otteluvoitoin 4–1. DeFazio debytoi kauden aikana myös Canucksin NHL-joukkueessa, jossa hän pelasi kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. DeFazio teki NHL-debyyttinsä 9. marraskuuta 2014 vieraissa Anaheim Ducksia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 6.04 minuuttia.

Heinäkuussa 2015 DeFazio teki vapaana agenttina vuoden mittaisen, kaksisuuntaisen ja 575 000 dollarin arvoisen sopimuksen Boston Bruinsin kanssa. Syyskuussa seura lähetti hänet siirtolistan kautta farmijoukkue Providence Bruinsiin. DeFazio kutsuttiin vain muutamaa päivää myöhemmin takaisin Bruinsin NHL-joukkueen harjoitusvahvuuteen, mutta hänet lähettiin kuitenkin ennen runkosarjan alkua jälleen farmiin. DeFazio pelasi AHL:ssä koko kauden 2015–2016 ja hänet nimetiin Providencen kapteenistoon. Heinäkuussa 2016 DeFazio teki vapaana agenttina vuoden mittaisen AHL-sopimuksen Texas Starsin kanssa. Hän osallistui samana syksynä myös ammattilaistry-out -sopimuksella Dallas Starsin NHL-joukkueen harjoitusleirille. DeFazio oli kaudella 2016–2017 Texas Starsin toiseksi paras maalintekijä Matěj Stránskýn jälkeen ja jonka kanssa hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin toisen sijan edellään vain Travis Morin.

DeFazio siirtyi kaudeksi 2017–2018 vuoden mittaisella sopimuksella KHL:n kiinalaisjoukkue Kunlun Red Stariin. Hänen tekemänsä kymmenen maalia riittivät joukkueen sisäisen maalipörssin kolmanteen sijaan. DeFazio teki runkosarjassa kaikkiaan 15 tehopistettä.

Kaudeksi 2018–2019 DeFazio siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Rauman Lukkoon. Hän oli tehoilla 19+21=40 joukkueen paras maalintekijä Janne Keräsen kanssa ja DeFazio sijoittui Lukon sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi. Kaudeksi 2019–2020 hän palasi vuoden mittaisella sopimuksella Kunlun Red Starin KHL-joukkueeseen. Marraskuussa 2020 DeFazio siirtyi loppukauden 2020–2021 kattavalla sopimuksella Tšekin Extraligan HC Kometa Brnoon oltuaan alkukauden ilman sopimusta. Hän pelasi siellä kuusi ottelua ilman tehopisteitä, kunnes joulukuussa DeFazion sopimus purettiin, kun hän sai suuremman tarjouksen ulkomailta. Seuraavana päivänä DeFazion vahvistettiin siirtyvän loppukauden kattavalla sopimuksella Saksan DEL-liigan ERC Ingolstadtiin.

 Pelityyli 
DeFazion aiemman seuran, SM-liigajoukkue Rauman Lukon urheilutoimenjohtaja Kalle Sahlstedtin mukaan hän on parhaimmillaan hyökkäysalueen hyökkäyspelissä. Sahlstedtin mukaan DeFazio on voimapelaaja, joka on vahva kulmissa ja maalinedustalla sekä osaa myös viimeistellä. Sahlstedtin mukaan hän on myös käyttökelpoinen ylivoimapelaaja.

 Muuta 
DeFazion pikkuveljet Jeremy ja Cole ovat pelanneet myös jääkiekkoa. Jeremy on entinen New Yorkin osavaltionyliopiston Brockport Collegen yliopistohyökkääjä ja Cole on pelannut maalivahtina Kanadan juniorisarjoissa. Veljesten isä on kaudella 1983–1984 22 NHL-ottelua Pittsburgh Penguinsissa pelannut hyökkääjä Dean DeFazio.

 Tilastot 
 2005–2006  Milton Icehawks  OPJHL  36  10  6  16  38  –  –  –  –  –   Oakville Blades  OPJHL  11  2  11  13  8  23  6  13  19  28 2006–2007  Oakville Blades  OPJHL  46  12  33  45  135  9  2  4  6  12 2007–2008  Clarkson Univ.  ECAC  37  3  4  7  34  –  –  –  –  –  2008–2009  Clarkson Univ.  ECAC  33  7  11  18  28  –  –  –  –  –   2009–2010  Clarkson Univ.  ECAC  35  12  14  26  58  –  –  –  –  –   2010–2011  Clarkson Univ.  ECAC  36  14  12  26  56  –  –  –  –  –   Wheeling Nailers  ECHL  10  4  5  9  7  14  4  2  6  8   Wilkes-Barre/Scranton Penguins  AHL  2  0  0  0  0  –  –  –  –  – 2011–2012  Wilkes-Barre/Scranton Penguins  AHL  66  11  5  16  104  12  0  0  0  6 2012–2013  Bridgeport Sound Tigers  AHL  69  11  14  25  139  –  –  –  –  – 2013–2014  Utica Comets  AHL  76  17  17  34  106  –  –  –  –  – 2014–2015  Vancouver Canucks  NHL  2  0  0  0  0  –  –  –  –  –   Utica Comets  AHL  75  21  22  43  92  21  2  5  7  12 2015–2016  Providence Bruins  AHL  71  22  21  43  38  3  0  0  0  4  2016–2017  Texas Stars  AHL  76  22  25  47  45  –  –  –  –  –  2017–2018  Kunlun Red Star  KHL  55  10  5  15  84  –  –  –  –  –   2018–2019  Lukko  SM-liiga  59  19  21  40  78  6  2  0  2  8  2019–2020  Kunlun Red Star  KHL  47  2  4  6  12  –  –  –  –  – 2020–2021  HC Kometa Brno  ČEL  6  0  0  0  2  –  –  –  –  –   ERC Ingolstadt  DEL  37  13  8  21  83  4  1  0  1  2 2021–2022  ERC Ingolstadt  DEL  55  21  17  38  51  2  1  0  1  2 2022–2023  Schwenninger Wild Wings  DEL  56  10  11  21  36  –  –  –  –  – 7 kautta  yhteensä  AHL  435  104  104  208  524  36  2  5  7  22 3 kautta  yhteensä  DEL  148  44  36  80  170  6  2  0  2  4 2 kautta  yhteensä  KHL  102  12  9  21  96  –  –  –  –  –

 Lähteet 

 Viitteet 

Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Luokka:Kanadanitalialaiset
Luokka:Vuonna 1988 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt