Hrólfr Gautrekrinpojan saaga

Hrólfr Gautrekrinpojan saaga (isl. Hrólfs saga Gautrekssonar) on keskiaikainen islantilainen saaga, jonka kirjoittajaa ei tunneta. Se luetaan niin kutsuttuihin muinaissaagoihin. Hrólfr Gautrekrinpojan saaga kertoo Göötanmaan kuninkaaksi kutsutun Hrólfrin viikinkiretkistä ja tämän sekä muutaman muun viikingin vaimonhankinta-matkoista. Saaga on sisällöllisesti suorassa yhteydessä Hrólfrin isästä kertovaan Gautrekrin saagaan. Monesta muusta muinaissaagasta poiketen Hrólfr Gautrekrinpojan saaga ei sisällä lainkaan runoutta. Saaga on todennäköisesti alkujaan kirjoitettu 1200-luvun loppupuolella. Siitä on säilynyt lukuisia käsikirjoituksia, jotka edustavat kahta eri versiota. Saagan lyhyempää versiotaesim. SKB 7 4to , 1300-l. alkupuolelta pidetään alkuperäisempänä. Pidemmän, nuorempana pidetyn version pääkäsikirjoituksia ovat AM 152 fol 1 (1500-luvun alku)AM 152 fol 1  ja AM 590 b–c 4to (1600-luvulta)AM 590 b–c 4to Naumann 1993; Busch 2004 [2002], s. 45; Simek & Hermann Pálsson 2007, s. 194–195.. Hrólfr Gautrekrinpojan saagaa ei ole suomennettu.

 Hrólfr Gautrekrinpojan saaga lähteenä
Saagan erityispiirteitä
Vaikka Hrólfr Gautrekrinpojan saaga luokitellaan muinaissaagaksi, sen juoni seuraa monille kotoperäisille ritarisaagoille tyypillistä morsiamen etsintä -teemaa. Saagassa kuvataan neljää eri kosiomatkaa ja niiden aikana koettuja seikkailuja. Saagan alussa kerrotaan, miten Hrólfrin isä Gautrekr kosii nuorta norjalaista prinsessa Ingibjörgiä ja Hrólfr on heidän jälkeläisensä. Hrólfr taas tekee kosiomatkan Sveanmaalle (isl. Svíþjóð) ja hänen veljensä Ketill Kiovan Rusiin (isl. Garðaríki). Hrólfrin veriveli Ásmundr taas suuntaa kosiomatkalle Irlantiin (isl. Írland).Naumann 1993; Simek & Hermann Pálsson 2007, 194. Hrólfr Gautrektinpojan saaga onkin usein luettu niin kutsuttuihin seikkailusaagoihin (saks. Abenteuersagas), jotka yleensä ovat muinaissaagoista nuorimpia ja muistuttavat kotoperäisiä ritarisaagoja. Busch 2004 [2002], s. 45. Muinaissaagojen kategorioista, ks. Reuschel 1933.Esimerkiksi Hrólfr Gautrekrinpojan saagaan on yhdistetty morsiamen etsinnän lisäksi muitakin kotoperäisille ritarisaagoille tyypillisiä elementtejä, kuten neitsythallitsija-motiivi. Saagassa on myös kansansaduille tyypillisiä piirteitä, kuten taikamiekka.Naumann 1993.

 Hrólfr Gautrekrinpojan saaga suurvalta-ajan Ruotsissa
Muinaisesta menneisyydestä kertovat muinaissaagat alkoivat 1600-1700-luvulla herättää kiinnostusta erityisesti suurvalta-ajan Ruotsissa. Hrólfr Gautrekrinpojan saagan päähenkilön kerrottiin saagassa olevan göötanmaalainen (isl. Gautland ) kuningas, minkä lisäksi saagan tapahtumat sijoittuivat suureksi osaksi Göötanmaalle sekä suurvalta-ajan Ruotsin näkökulmasta sille tärkeille lähialueille, kuten Venäjälle (isl. Garðaríki ). 1600-oppineille Hrólfr Gautrekrinpojan saaga näyttäytyi siksi lähteenä, joka kertoi Ruotsin muinaisesta ja loistokkaasta menneisyydestä ja jota siksi voitiin käyttää myös suurvaltaideologian rakennusaineena ja propagandatarkoituksessa. Busch 2004 [2002], 36, s. 45; Kanerva 2015.

Koska ruotsalaiset eivät tuohon aikaan enää ymmärtäneet saagojen kieltä muinaisislantia, useita muinaissaagoja käännettiin Ruotsissa 1600–1700-luvulla. Hrólfr Gautrekrinpojan saaga  oli Gautrekrin saagan ohella ensimmäinen Ruotsissa käännettynä ilmestynyt muinaissaaga. Se ilmestyi vuonna 1664 myös Gautrekrin saagan  sisältävässä teoksessa Westrogothiae Gothrici & Rolfi Westrogothiae regum historia lingua antiqua Gothica conscripta.Gothrici & Rolfi Westrogothiae regum historia lingua antiqua Gothica conscripta (Upsala: Henricus Curio). Busch 2004 [2002], s. 35–36; Kanerva 2015.

Katso myös
Saaga
Muinaissaagat
Kotoperäiset ritarisaagat
Ritarisaagat

Lähteet
 Busch, Kay. 2004 [2002]. Großmachtstatus & Sagainterpretation. Die schwedischen Vorzeitsagaeditionen des 17. und 18. Jahrhunderts. Vol I: Beschreibung . Väitöskirja. Friedrich-Alexander-Universität Erlangen-Nürnberg (FAU), Philosophische Fakultät und Fachbereich Theologie.
 Kanerva, Kirsi. 2015. Muinaista menneisyyttä etsimässä. Saagakäännöksiä ja riimututkimusta Ruotsin suurvalta-ajalta. Teoksessa Kirjoista kokoelmaksi. Kansansivistystä ja kansainvälisyyttä Turun kaupunginkirjastossa 1800–1900-luvuilla, toim. Kaisa Hypén, Leila Koivunen & Janne Tunturi. Turku: Avain, 246–254.
 Naumann, Hans Peter. 1993. Hrólfs saga Gautrekssonar. Teoksessa Medieval Scandinavia: An Encyclopedia, toim. Phillip Pulsiano. New York: Garland, 303–304.
 Reuschel, Helga. 1933. Untersuchungen über Stoff und Stil der Fornaldarsaga. Bühl-Baden: Konkordia V. G. für Druck und Verlag.
 Simek, Rudolf & Hermann Pálsson. 2007. Lexikon der altnordischen Literatur . Kröners Taschenausgabe 490. Stuttgart: Kröner.

Viitteet

Käännökset ja editiot
Detter, Ferdinand (toim.).1891. Zwei Fornaldersögur (Hrólfssaga Gautrekssonar und Ásmundarsaga kappabana) nach Cod. Holm. 7, 4to. Halle: Niemeyer.
Hermann Pálsson & Paul Edwards (käänt.). 1972. Hrolf Gautreksson: A Viking Romance. New Saga Library. Edinburgh & Toronto: Southside & University of Toronto Press.
 Hrólfs saga Gautrekssonar. Teoksessa Guðni Jónsson (toim.). 1954. Fornaldar sögur Norðurlanda, 4. Akureyri: Íslendingasagnaútgáfan,51-176.
Saga af Hrólfi Konúngi Gautrekssyni. Teoksessa Rafn, C. C. (toim.) 1829–1830. Fornaldar sögur Nordrlanda, 3. Kaupmannahöfn: [s.n.], 57–190.
 Verelius, Olof [& Jón Jónsson] (toim. & käänt.)1664. Gothrici & Rolfi Westrogothiae regum historia lingua antiqua Gothica conscripta. Upsala: Henricus Curio.

Aiheesta muualla
 Hrólfs saga Gautrekssonar muinaisislanniksi Heimskringla.no -sivustolla
 Hrólfs saga Gautrekssonar muinaisislanniksi Snerpa.is -sivustolla
 Hrólfs saga Gautrekssonar -bibliografia Stories for All Time: The Icelandic Fornaldarsögur  -sivustolla

Luokka:Muinaissaagat