Soumeylou Boubèye Maïga

Soumeylou Boubèye Maïga (8. kesäkuuta 1954 Gao, Ranskan Sudan − 21. maaliskuuta 2022 Bamako, MaliMali: mort en détention de l’ancien Premier ministre Soumeylou Boubèye Maïga. Rfi.fr ) oli malilainen poliitikko. Hän toimi maan pääministerinä vuosina 2017–2019.

Elämäkerta
Maïga opiskeli journalismia Dakarissa ja Ranskassa. Hän on suorittanut yliopistotutkinnot myös diplomatiasta ja kansainvälisistä taloussuhteista. Maïga on työskennellyt toimittajana muun muassa L’Essor-lehdessä.

Maïga oli yksi Malin demokratialiikkeen aktivisteista. Hän oli perustamassa Adéma-PASJ -puoluetta ja toimi sen varapuheenjohtajana.

Maïga nimitettiin presidentti Alpha Oumar Konarén kabinettipäälliköksi vuonna 1992. Vuonna 1993 hänestä tuli valtion turvallisuuspäällikkö ja sen jälkeen Mandé Sidibén hallituksen puolustus- ja veteraaniministeri.

Maïga asettui vuoden 2007 vaaleissa perustamansa Convergence 2007 -yhdistyksen presidenttiehdokkaaksi. Sen johdosta hänet erotettiin Adéma-PASJ:sta. Maïga tuli ensimmäisellä kierroksella kuudenneksi 1,46 prosentin ääniosuudella.

Maïga nimitettiin vuonna 2011 Cissé Mariam Kaïdama Sidibén hallituksen ulkoministeriksi. Hänet vangittiin vuoden 2012 vallankaappauksen aikana. Vuonna 2013 Maïga perusti Alliance pour la solidarité au Mali – Convergence des forces patriotiques -puolueen.

Ibrahim Boubacar Keïtaa presidentinvaaleissa tukenut Maïga nimitettiin vuonna 2013 Oumar Tatam Lyn hallituksen puolustus- ja veteraaniministeriksi. Hän erosi tehtävästä toukokuussa 2014. Ennen pääministerikauttaan Maïga toimi presidentin pääsihteerinä.

Presidentti Keïta nimitti Maïgan pääministeriksi Abdoulaye Idrissa Maïgan seuraajana joulukuussa 2017. Hän jatkoi tehtävässä Keïtan uudelleenvalinnan jälkeen elokuussa 2018. Maïga sai epäluottamuslauseen kansalliskokoukselta ja jätti eronpyyntönsä huhtikuussa 2019. Tärkeimpänä syynä oli maan heikko turvallisuustilanne. Maïgan seuraajaksi tuli taloustieteilijä Boubou Cissé.

Maïgan 1. hallitus
Maïgan ensimmäinen 30. joulukuuta 2017 nimitetty hallitus käsitti pääministerin lisäksi 36 ministeriä:
 puolustus- ja veteraaniministeri Tièna Coulibaly
 ulkoasiain ja kansainvälisen yhteistyön ministeri Tiéman Hubert Coulibaly
 kaivos- ja öljyministeri Tiémoko Sangaré
 talous- ja valtiovarainministeri Boubou Cissé
 aluehallinto- ja desentralisaatioministeri Mohamed Ag Erlaf
 oikeusministeri, hallituksen sinetinvartija Hamidou Younoussa Maïga
 turvallisuus- ja siviilipuolustusministeri Salif Traoré
 kunnallishallintoministeri Alassane Ag Hamed Moussa
 yhteisvastuu- ja humanitaarisen avun ministeri Hamadou Konaté
 ympäristö-, puhtaanapito- ja kestävän kehityksen ministeri Keïta Aïda M’Bo
 terveys- ja hygieniaministeri Samba Ousmane Sow
 ihmisoikeusministeri Kadidia Sangare Coulibaly
 infrastruktuuri- ja varusteministeri Traoré Seynabou Diop
 opetusministeri Housseïni Amion Guindo
 korkeakoulu- ja tiedeministeri Assétou Founè Samaké Migan
 investointien ja yksityissektorin kehittämisen ministeri Baber Gano
 maatalousministeri Nango Dembélé
 nuoriso- ja kansalaistaitoministeri Amadou Koïta
 ulkomailla asuvien malilaisten ja Afrikan integraation ministeri Abdramane Sylla
 energia- ja vesihuoltoministeri Malick Alhousseini
 kauppa- ja kilpailuministeri, hallituksen puhemies Abdel Karim Konaté
 kansallisen sovinnon ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ministeri Mohamed El Moctar
 työ- ja julkisten palvelujen ministeri, hallituksen instituutiosuhdevastaava Diarra Raky Talla
 kulttuuriministeri N’Diaye Ramatoulaye Diallo
 digitalous- ja viestintäministeri Arouna Modibo Touré
 työllisyys- ja ammattikoulutusministeri Maouloud Ben Kattra
 nais-, lapsi- ja perheministeri Traoré Oumou Touré
 alue- ja väestösuunnitteluministeri Adama Tiémoko Diarra
 teollisuusministeri Mohamed Aly Ag Ibrahim
 käsityö- ja matkailuministeri Nina Walet Intalou
 uskonto- ja kulttiministeri Thierno Amadou Omar Hass Diallo
 paikallisen kehityksen ministeri Soumana Mory Coulibaly
 liikenneministeri Moulaye Ahmed Boubacar
 urheiluministeri Jean Claude Sidibé
 asunto- ja kaupunkisuunnitteluministeri Cheick Sidiya Sissoko
 karjatalous- ja kalastusministeri Kané Rokia Maguiraga.

Maïgan 2. hallitus
Maïgan toinen hallitus nimitettiin 9. syyskuuta 2018. Sen 32 ministeristä kahdeksan oli uusia ja kaksi aikaisemmissa hallituksissa toimineita. Naisia oli 11, mikä vastasi laissa esitettyä vaatimusta 30 prosentin naiskiintiöstä. Hallituksen jäseniä olivat:
 oikeusministeri, hallituksen sinetinvartija Tièna Coulibaly
 puolustus- ja veteraaniministeri Tiémoko Sangaré
 aluehallinto- ja desentralisaatioministeri Mohamed Ag Erlaf
 turvallisuus ja siviilipuolustusministeri Salif Traoré
 talous- ja valtiovarainministeri Boubou Cissé
 ulkoasiain ja kansainvälisen yhteistyön ministeri Kamissa Camara
 yhteisvastuu- ja humanitaarisen avun ministeri Hamadou Konaté
 sosiaalisen yhteenkuuluvuuden, rauhan ja kansallisen sovinnon ministeri Lassine Bouaré
 infrastruktuuri- ja varusteministeri Traoré Seynabou Diop
 maatalousministeri Nango Dembélé
 digitalous- ja viestintäministeri Arouna Modibo Touré
 opetusministeri Abinou Temé
 innovaatio- ja tiedeministeri Assétou Founè Samaké Migan
 karjatalous- ja kalastusministeri Kané Rokia Maguiraga
 ympäristö-, puhtaanapito- ja kestävän kehityksen ministeri Keïta Aïda M’Bo
 liikenneministeri Soumana Mory Coulibaly
 suunnittelu- ja aluesuunnitteluministeri Adama Tiémoko Diarra
 kulttuuriministeri N’Diaye Ramatoulaye Diallo
 käsityö- ja matkailuministeri Nina Walet Intallou
 työ- ja julkisten palvelujen ministeri, hallituksen instituutiosuhdevastaava Diarra Raky Talla
 energia- ja vesihuoltoministeri Sambou Wagué
 nuoriso-, työllisyys- ja kansalaistaitoministeri Amadou Koïta
 terveys- ja hygieniaministeri Samba Ousmane Sow
 kauppa- ja kilpailuministeri Alhassane Ag Ahmed Moussa
 teollisuus- ja investointiministeri Moulaye Ahmed Boubacar
 hallinnon uudistamisen ja julkisen elämän läpinäkyvyyden ministeri Safïa Boly
 nais-, lapsi- ja perheministeri Diakité Aïssata Traoré
 asunto- ja kaupunkisuunnitteluministeri Mohamed Moustapha Sidibé
 ulkomailla asuvien malilaisten ja Afrikan integraation ministeri Yaya Sangaré
 uskonto- ja kulttiministeri Thierno Amadou Omar Hass Diallo
 kaivos- ja öljyministeri Lelenta Tlawa Baba Ba
 urheiluministeri Jean Claude Sidibé.

Lähteet

Luokka:Malin pääministerit
Luokka:Malin ulkoministerit
Luokka:Malin puolustusministerit
Luokka:Toimittajat
Luokka:Vuonna 1954 syntyneet
Luokka:Vuonna 2022 kuolleet