Tuottojenvaihtosopimus

Tuottojenvaihtosopimus () on kahden osapuolen välinen sitova sopimus, joka kuuluu luottojohdannaisten ryhmään.  Luottojohdannainen on rahoitusväline, jolla siirretään luottoriskiä osapuolelta toiselle. 

Sopimuksessa toinen osapuoli (kokonaistuoton maksaja) siirtää omistamansa sijoituskohteen, kuten arvopaperin tai lainan, kaikki taloudelliset vaikutukset toiselle osapuolelle (kokonaistuoton saaja). Sopimuksen avulla kokonaistuoton maksaja voi suojautua sijoitukseen liittyviltä riskeiltä ilman, että hänen tarvitsee myydä itse sijoituskohdetta.

 Toimintaperiaate 

Sopimuksen ytimessä on tuottojen ja riskien vaihto. Osapuolet määritellään sen mukaan, miten tuotot liikkuvat:

 Kokonaistuoton maksaja (yleensä sijoituksen omistaja) siirtää sijoituksesta kertyvän kokonaistuoton toiselle osapuolelle.
 Kokonaistuoton saaja saa vastineeksi nämä tuotot ja kantaa sijoitukseen liittyvät riskit.

Siirrettävä kokonaistuotto kattaa kaikki sijoituksen taloudelliset seuraukset: korkotuotot, osingot, sijoituksen arvon noususta tai laskusta koituvat voitot ja tappiot sekä mahdolliset luottotappiot.  Osapuolet sopivat tuottovirtojen vaihdosta, joka sisältää kuponkikoron (eli joukkovelkakirjan nimelliskoron, joka maksetaan sijoittajalle säännöllisesti), markkina-arvon muutokset ja sopimukseen liittyvät palkkiot.

Tällä järjestelyllä siirretään sekä markkinariski (sijoituksen arvonmuutokset) että luottoriski (vastapuolen maksukyvyttömyys).

 Käytännön esimerkki 

Kuvitellaan, että Pankki A omistaa 10 miljoonan euron arvosta yrityksen X joukkovelkakirjoja. Pankki saa niistä säännöllistä korkotuottoa, mutta on huolissaan yrityksen taloudellisesta tilanteesta. Pankki ei kuitenkaan halua myydä arvopapereita pois taseestaan.

Pankki A tekee tuottojenvaihtosopimuksen Sijoitusrahasto B:n kanssa:

 Pankki A (kokonaistuoton maksaja) sitoutuu maksamaan Sijoitusrahasto B:lle kaiken, mitä joukkovelkakirjoista kertyy: korkotuotot ja mahdolliset arvonnousut
 Sijoitusrahasto B (kokonaistuoton saaja) sitoutuu vastineeksi maksamaan Pankki A:lle ennalta sovitun, yleensä viitekorkoon sidotun säännöllisen maksun
 Jos joukkovelkakirjojen arvo laskee tai yritys X ei pysty maksamaan velkojaan, tappiot siirtyvät Sijoitusrahasto B:lle

Lopputulos:
 Pankki A on suojannut itsensä riskeiltä ja saa vakaata tuloa ilman, että sen tarvitsee murehtia yrityksen maksukyvystä.
 Sijoitusrahasto B pääsee käsiksi joukkovelkakirjojen tuottoihin ilman, että sen tarvitsee ostaa niitä suoraan.

Molemmat osapuolet hyötyvät sopimuksesta, koska se vastaa heidän erilaisiin riskinsietokykyihinsä ja sijoitustavoitteisiinsa.

 Käyttötarkoitukset 

Tuottojenvaihtosopimuksia käytetään erityisesti:

 Riskienhallinnassa: sijoittaja voi siirtää riskejä säilyttäen omistuksen.
 Sijoitusstrategioissa: mahdollisuus hyötyä sijoituksesta ilman suoraa omistusta.
 Sääntelysyistä: tietyt toimijat voivat saada markkinatuntumaa ilman suoria ostoja.

 Lähteet 

Luokka:Sijoittaminen