Alkaioksen säkeistö

Alkaioksen säkeistö (Alkaioksen stroofi) on antiikin kreikkalaisesta metriikasta peräisin oleva lyyrinen runosäkeistö. Se on saanut nimensä runoilija Alkaioksesta. Hänen lisäkseen sitä käyttivät muun muassa Sapfo sekä roomalaisessa runoudessa Horatius.

 Kaava 

Säkeistön kaava on ( = lyhyt tavu,  = pitkä tavu,  = anceps eli lyhyt tai pitkä tavu):

 (hendekasyllabus alcaicus alc11)
 (hendekasyllabus alcaicus alc11)
 (enneasyllabus alcaicus alc9)
 (dekasyllabus alcaicus alc10)

 Esimerkkejä 

Alkaios, fragmentin 326 alku:

asynnetēmmi tōn anemōn stasin·
to men gar enthen kyma kylindetai,
to d᾽ enthen, ammes d᾽ on to messon
naï forēmmetha syn melainai

kheimōni mokhthentes megalōi mala·
per men gar antlos istopedan ekhei,
laifos de pan zadēlon ēdē,
kai lakides megalai kat auto·

En tuulten suuntaa tuntea koito voi
päin hyöky vyöryy, tuolta ja täältä lyö.
Nyt meitä kantaa musta laiva
päin ajelehtien merta aavaa,

pois myrsky paiskoo, syöverin suuhun vie.
Jo tulva huuhtoo, lyö yli tuhtopuun;
jo rikki purjeet myrsky raastaa;
suuria vain repaleita roikkuu.Alkaios 46 A. Teoksessa 

Horatius, Oodit, oodin Postumukselle alku:

Eheu fugaces, Postume, Postume,
labuntur anni nec pietas moram
rugis et instanti senectae
adferet indomitaeque morti,Q. Horatius Flaccus (Horace): Carmina 2.14.

Ah, vuosi vaihtuu, Postumus, Postumus,
pois aika vierii, hurskaus jaksa ei
vanhuutta vaihtaa eikä poistaa
kuoleman jäistä ja hyistä uhkaa.Horatius: Oodit II.14.1–4. Teoksessa 

 Lähteet 

Luokka:Kreikkalainen metriikka
Luokka:Runomitat