Sapfon säkeistö

Sapfon säkeistö (sapfinen säkeistö, Sapfon stroofi) on antiikin kreikkalaisesta metriikasta peräisin oleva lyyrinen runosäkeistö. Se koostuu neljästä säkeestä: kolmesta sapphicuksesta ja yhdestä adoneuksesta. Säkeistö on saanut nimensä runoilijatar Sapfosta, joka käytti sitä tunnetuimmissa runoissaan.

 Kaava 

Säkeistön kaava on ( = lyhyt tavu,  = pitkä tavu,  = anceps eli lyhyt tai pitkä tavu):

 (sapphicus)
 (sapphicus)
 (sapphicus)
 (adoneus)

 Esimerkkejä 

Sapfo, alku hymnistä Afroditelle:Sapfo: ”Hymni Afroditelle” 1–8. Teoksessa 

Poikilothron āthanat' Afrodīta,
pai Dios, doloploke, lissomai se
mē m' asaisi mēt' oniaisi damna,
potnia, thȳmon.

alla tyid᾽ elth᾽, aipota katerōta
tas emas aydōs aioisa pēlgi
eklyes patros de domon lipoisa
khrȳsion ēlthes

Afrodite, Zeun tytär, juonimieli,
kirjohuntu, oi ikinuori, pyydän,
ettet ilkkuin mieltäni murra murhein,
valtias ylhä.

Tänne saavu, jos sinä hennon äänen
kuulit kaukaa, mieltäni aina noutain,
kultavaunuin matkasit maahan, jättäin
taattosi linnan.

Horatius, Oodit, alku oodista ”Lyyralle”:Horatius: Oodit I.32.1–12. Teoksessa 

Poscimur. si quid vacui sub umbra
lusimus tecum, quod et hunc in annum
vivat et pluris, age dic Latinum,
barbite, carmen,

Lesbio primum modulate civi,
qui ferox bello tamen, inter arma
sive iactatam religarat udo
litore navim,

Liberum et Musas Veneremque et illi
semper haerentem puerum canebat
et Lycum nigris oculis nigroque
crine decorum.Q. Horatius Flaccus (Horace): Carmina 1.32.

Kansa vaatii taas. – Iloks iltahetken
kerta soimaan jos ikilaulu syntyi,
niin sa kanssain taas runo roomalainen
luo, jalo lyyra.

Kansalainen maan ihanan ja uljaan
Lesboksen sua niin sulokielin soitti.
Konsa surmatyö sodan kauhukauden
vain levon salli,

öistä rakkauden ylistäin hän lauloi,
unten Lycustaan ihanaista palvoi,
tuota kaunoisaa, joll' on tukka tumma,
yön syvät silmät.

 Lähteet 

Luokka:Kreikkalainen metriikka
Luokka:Runomitat