Dihydrotestosteroni

Dihydrotestosteroni (DHT) on sukupuolihormoni, joka on androgeenisiltä eli miesmäisiä piirteitä aikaansaavilta vaikutuksiltaan voimakkain kehon tuottama mieshormoni. Miesten ja naisten keho tuottaa DHT:tä pelkistämällä testosteronia 5α-reduktaasi-nimisellä entsyymillä. Miehissä DHT:n määrä on suurempi. Valtaosa kehon DHT:stä muodostuu maksassa ja ihossa, mutta sitä muodostuu myös muissa kehon kudoksissa.

DHT:llä on tiettävästi tärkeä rooli perinnöllisessä miestyypin kaljuuntumisessa; esimerkiksi päänahan suuri DHT-pitoisuus ennenaikaistaa kaljuuntumista osin tuntemattomalla tavalla. DHT:n muodostumista estäviä aineita käytetään siksi lääkkeinä kaljuuntumiseen. Mieshormonit, kuten DHT, saavat aikaan eturauhasen liikakasvua. DHT:n on siksi arveltu liittyvän eturauhasen syövän kehittymiseen.

DHT:tä käytetään joissain maissa lääkkeenä esimerkiksi miehillä, joilla on alikehittyneet sukupuolielimet tai keho tuottaa liian vähän testosteronia. DHT on myös luokiteltavissa anaboliseksi steroidiksi, mutta sen anabolinen (mm. lihasmassaa lisäävä) vaikutus suhteessa androgeenisiin (mm. karvoja kasvattaviin ja ääntä madaltaviin) vaikutuksiin on heikko. Siksi sitä ei juuri käytetä anabolisissa lääkehoidoissa tai kehonrakennuksessa.

DHT:n löysivät ja valmistivat ensimmäisinä maailmassa Adolf Butenandt ja hänen työtoverinsa 1935 hydraamalla testosteronia.

 Rooli kehossa 
DHT:lla on tärkeä rooli miesmäisten piirteiden muodostumisessa alkionkehityksessä. DHT osallistuu keskeisesti miesten sukupuolielinten, viiksien, parran, häpykarvojen ja eturauhasen kehitykseen toimimalla näiden kehitystä aktivoivana ja kiihdyttävänä aineena. DHT toimii lähinnä paikallisesti kudoksissa, joissa se muodostuu. Verenkierrossa sitä on vähän, joten verenkierron DHT:llä ei ole suurta hormonaalista merkitystä kehossa.

 DHT kaljuuntumisessa 
DHT ja muut androgeenit sitoutuvat androgeenireseptoriin ja saavat aikaan hiusten karvatuppien kutistumisen päänahassa. Tämä johtaa miestyypin kaljuuntumiseen, vaikka muualla kehossa androgeenit saavat aikaan karvan kasvua. Ristiriitaista vaikutusta kutsutaan välillä androgeeni paradoksiksi.

Tarkka tapa, jolla miestyypin kaljuuntuminen saa alkunsa, on tuntematon, mutta yleisesti tunnistettuja miestyypin kaljuuntumiseen liittyviä asioita ovat päänahassa 5α-reduktaasi-entsyymien (muuttavat testosteronia DHT:ksi) toiminnan kasvu, DHT:n määrän kasvu ja androgeenireseptorien lukumäärän kasvu. Kaikki tämä viittaisi DHT:n olevan erittäin tärkeässä roolissa miestyypin kaljuuntumisessa. Huomion arvoista on kuitenkin se, että 5α-reduktaaseja on kehossa kolmea tyyppiä. Entsyymityypin 2 geneettisen puutoksen omaavilla miehillä ei esiinny miestyypin kaljuuntumista, ja lisäksi heillä on korkeammat päänahan DHT-pitoisuudet kuin miehillä, joilla puutosta ei ole. Tyypin 2 entsyymi saattaa siten olla ratkaiseva tekijä miestyypin kaljuuntumisessa, eikä DHT itsessään aiheutakaan kaljuuntumista. Toisaalta perinnöllisistä syistä karvatupet saattavat reagoida eri herkkyyksillä DHT:hen, jolloin DHT ja vastaavanlaiset androgeenit ehkä ovatkin miestyyppisen kaljuuntumisen aiheuttajia 5α-reduktaasin eri muotojen sijaan. Lisäksi ulkoiset tekijät, kuten anabolisten steroidien käyttö tai mieshormonihoidot (esim. DHT:n lääkekäyttö), voivat kiihdyttää kaljuuntumista. Vastaavasti miestyypin kaljuuntumista voidaan jossain määrin hidastaa erilaisin lääkkein, jotka estävät DHT:n muodostumista.

Miehillä lääkkeitä ovat suun kautta otettavat 5α-reduktaasin salpaajat, kuten dutasteridi (salpaa 5α-reduktaaseja 1, 2 ja 3) tai finasteridi (salpaa 5α-reduktaaseja 2 ja 3). Myös minoksidiiliä käytetään ihovoiteena, joka tosin ei ole 5α-reduktaasien salpaaja, eikä siten estä DHT:n muodostumista.

Naisten kaljuuntumiseen käytetään ensisijaisesti minoksidiiliä, mutta jos tämä ei toimi, voidaan finasteridiä ja dutasteridiä periaatteessa käyttää kaljuuntumiseen. Lisäksi niitä voidaan käyttää hirsutismin (liiallisen karvan kasvun) hoitoon naisilla. Raskaana olevien poikalapsille voi kuitenkin muodostua käytöstä johtuen sukupuolielinten kehityshäiriö. Alankomaissa finasteridin ja dutasteridin käyttö naisten kaljuuntumiseen tai hirsutismiin on hoitosuositusten vastaista.

 Biokemia 
 Reseptorisitoutuminen 
DHT on androgeenisiltä vaikutuksiltaan voimakkain kehon luontaisista mieshormoneista. DHT sitoutuu androgeenireseptoriin (AR) esimerkiksi testosteroniin verrattuna noin kaksi kertaa voimakkaammin ja poistuu reseptorista testosteronia viitisen kertaa hitaammin.

DHT:n affiniteetti (Kd) ihmisen AR:ään on 0,4–1 nM. DHT:n AR:än aktivoivaa pitoisuutta kuvaava EC50 on 0,13 nM ja testosteronilla 0,66 nM. DHT:n poistumisen puoliintumisaika AR:stä on 53 minuuttia ja testosteronin 34 minuuttia.

DHT:lla on kaksi pääasiallista aineenvaihdunnan tuotetta: 3α-androstaanidioli, joka on GABAA reseptorin positiivinen allosteerinen säätelijä, ja 3β-androstaanidioli, joka on estrogeenireseptori beetan (ERβ) agonisti.

 Muodostuminen 
pienoiskuva|270x270px|Steroidien synteesi kolesterolista, eli steroidogeneesi. Kuvassa alla: testosteroni pelkistyy 5α-reduktaasilla DHT:ksi.
Keho valmistaa DHT:tä yksisuuntaisen reaktion kautta pelkistämällä testosteronin kaksoissidos. Reaktio tapahtuu 5α-reduktaasi-entsyymillä solun sileässä solulimakalvostossa. DHT:tä muodostuu useissa eri kudoksissa: peniksessä, kivespussissa, klitoriksessa, isoissa häpyhuulissa (labia majora), eturauhasessa, ihossa, karvatupissa, maksassa ja aivoissa. Kehossa muodostuu noin 200–300 mikrogrammaa DHT:tä per päivä, valtaosa ihossa ja maksassa. Verenkierron DHT on lähtöisin lähinnä maksasta. Kivekset ja eturauhanen muodostavat suhteessa vähän DHT:tä verenkiertoon.

Veriseerumissa on DHT:tä noin 10 prosenttia testosteronin pitoisuudesta. Eturauhasessa DHT:tä on 5–10 kertaa enemmän kuin testosteronia. Tämä johtuu rauhasessa suurissa määrin tuotetusta 5α-reduktaasista, jonka vaikutuksesta noin 90 prosenttia rauhasen testosteronista muuntuu lopulta DHT:ksi.

5α-reduktaasilla on kehossa kolme muotoa: SRD5A1, SRD5A2 ja SRD5A3. SRD5A2 tuottaa valtaosan kehon DHT:stä. SRD5A2 esiintyy eturauhasessa, lisäkiveksissä, rakkularauhasissa, sukuelinten ihossa, kasvojen karvatupissa, rintakehän karvatupissa, ja maksassa. SRD5A2 esiintyy vähemmässä määrin joillain aivojen alueilla, muualla ihossa/karvatupissa kuin sukuelimien ihossa/karvatupissa, kiveksissä ja munuaisissa. SRD5A1 esiintyy alueilla enemmän. SRD5A1 esiintyy vähäisemmissä määrin eturauhasessa, lisäkiveksissä, sukuelinten ihossa, kiveksissä, lisämunuaisissa ja munuaisissa. 5α-reduktaasin molemmat muodot ilmenevät tarkkaan ottaen talirauhasissa, hikirauhasissa, orvaskedessä ja karvatupissa. Molempia muotoja esiintyy myös päänahan karvatupissa, vaikkakin SRD5A2 esiintyy näissä kudoksissa enemmän. Eturauhasessa ilmenee lähes pelkästään SRD5A2:ta.

 Metabolia ja erittyminen 
DHT muuntuu maksassa ja muissa kudoksissa 3α-hydroksisteroidi dehydrogenaasilla (EC 1.1.1.225) ja 3β-hydroksisteroidi dehydrogenaasilla (EC 1.1.1.145) biologisesti toimimattomaksi 3α-androstaanidioliksi (CAS 1852-53-5) ja 3β-androstaanidioliksi (CAS 571-20-0) vastaavasti. Nämä muuttuvat androsteroniksi (CAS 53-41-8) ja epiandrosteroniksi (CAS 481-29-8), jotka erittyvät virtsan mukana pois kehosta käytyään kuitenkin ensin läpi glukuronidaation ja/tai sulfonihapon lisäyksen.

Kehon tuottama ja ulkoisesti annettu testosteroni voi muuntua kehossa estradioliksi. DHT puolestaan muodostuu yksisuuntaisen reaktion kautta, joten se ei aromatisoidu takaisin testosteronin kautta estradioliksi. Siksi lääkkeenä annettu tai kehon itsensä tuottama DHT ei saa aikaan merkittäviä estrogeenisiä vaikutuksia. DHT:n aineenvaihdunnan tuote 3β-androstaanidioli kuitenkin sitoutuu voimakkaana agonistina estrogeenireseptori betaan (ERβ).

 Verenkuva 
Veriseerumista DHT:n verenkuva (S -DhTesto) mitataan nestekromatografia-tandem massaspektrometrialla (LC-MS/MS).
+DHT:n verenkuva ryhmittäinRyhmäSeerumin pitoisuus (nmol/l)Pojat0,1–0,7Murrosikäiset pojat0,3–2Tytöt0,1–0,9Murrosikäiset työt0,2–0,9Miehet1–10Naiset0,3–1,2

 Käyttö 
 Lääkekäyttö 
Suomessa useisiin alla lueteltuihin tiloihin käytetään testosteronin eri muotoja testosteronikorvaushoidoissa DHT:n sijaan.

DHT:tä käytetään iholle laitettavana geelinä miesten hypogonadismin eli sukupuolirauhasten vajaatoiminnan tai alikehittyneisyyden hoitoon ainakin Ranskassa ja Belgiassa. Ihogeelinä annettavaa DHT:tä annetaan myös hormonikorvaushoitona vanhemmille miehille, joilla on liian vähäinen mieshormonien tuotto.

DHT:tä käytetään lisäksi pienentämään gynekomastiaa potevien miesten rintoja ihonalaisin pistoksin tai lihaspistoksin.

DHT:tä on myös käytetty anabolisena steroidina 1990-luvulla HIV-potilaiden näivettymisen (kakeksian) hoitoon. HIV-tartuntaa potevilla kehon oma DHT:n tuotanto on häiriintynyt, joten DHT:n voimakkaasta androgeenisestä vaikutuksesta ei ollut hoidoissa haittaa, vaan hyötyä.

DHT:tä tutkittiin 1950-luvulla hoitona naisten rintasyöpään.

DHT-geelit, kuten Andractim-lääkemerkki, sisältävät yleensä 2,5 painoprosenttia DHT:tä. Noin kymmenen prosenttia iholle laitetusta määrästä imeytyy vuorokaudessa. Annokset ovat 16–64 milligrammaa päivässä, josta noin 1,6–6,4 mg imeytyy kehoon. DHT:tä ei juuri käytetä nieltynä, koska tätä kautta käytettynä keho muuntaa DHT:tä tehokkaasti käytännössä toimimattomaksi androsteronin glukuronidiksi, eli tapahtuu ensikierron metabolia-ilmiö.

 Urheilu- ja kuntoilukäyttö 
DHT:tä ei juuri käytetä lihasmassan lisäykseen, koska sen miesmäisiä piirteitä aikaansaavat (androgeeniset) vaikutukset ovat voimakkaammat kuin sen lihasmassaa lisäävät (anaboliset) vaikutukset suhteessa muihin anabolisiin steroideihin. Erityisesti naisilla miesmäisten piirteiden kehittyminen voi olla voimakasta. Lihasmassaa lisäävän DHT-kuurin voi kuitenkin aloittaa 50–100 milligrammalla DHT:tä ihovoiteena, josta noin 5–10 mg imeytyy kehoon.

 Sivuvaikutukset 

Lääkekäytön annosko’oista tulee harvoin sivuvaikutuksia. Jos niitä kuitenkin ilmenee, kertovat ne yleensä liian suuresta annostuksesta. Sivuvaikutuksiin kuuluvat muun muassa akne, painon lisääntyminen, karvojen kasvu, käheä ääni, mielialan vaihtelut ja ylienergisyys. Lääkekäytön annokset ylittävät määrät DHT:tä saavat aikaan samankaltaisia vaikutuksia kuin anaboliset steroidit ja muut androgeenit. Edellä mainittujen vaikutusten lisäksi sivuvaikutuksiin kuuluu mahdollisesti nopeutunut miestyypin kaljuuntuminen miehillä, joilla on siihen perinnöllinen alttius. Naisilla voi olla muun muassa kuukautisten epäsäännöllisyyttä, äänen madaltumista, ihon rakenteen muutoksia, klitoriksen kasvua ja viiksien tai parran kasvua.

DHT ei vaurioita maksaa toisin kuin jotkin muut androgeenit ja anaboliset steroidit. DHT ei saa myöskään aikaan estrogeenisiä sivuvaikutuksia, kuten rintojen kehittymistä miehille ja turvotusta. Tämä johtuu siitä, että DHT ei aromatisoidu naishormoneiksi, toisin kuin jotkin muut anaboliset tai androgeeniset steroidit.

 Katso myös 
Androgeenit
Androstenedioni
5α-reduktaasi
Androgeeni-insensitiivisyyssyndrooma
Alopecia

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
Finto, suomalainen sanasto- ja ontologiapalvelu: Dihydrotestosteroni
PubChem: Stanolone 
DrugBank: Stanolone 
Human Metabolome Database (HMDB): Dihydrotestosterone 
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Dihydrotestosterone 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Dihydrotestosterone 
ChemBlink: Stanolone 
Luokka:Steroidihormonit