Nils Kjær

Nils Kjær (11. syyskuuta 1870 Holmestrand, Vestfold, Norja – 9. helmikuuta 1924 Son, Akershus, Norja) oli norjalainen näytelmäkirjailija, novellisti, esseisti, kirjallisuuskriitikko ja teatterikriitikko.Christopher Hals Gylseth: Nils Kjær, Norsk biografisk leksikon 13.2.2009, viitattu 1.2.2018

 Elämä 

Kjærin vanhemmat olivat Nils Henrik Kjær ja Christine Smestad. Hänen puolisonsa oli kääntäjä ja opettaja Fredrikke Margrete ("Maggen") Dons vuodesta 1896.

 Ura 
Kjær suoritti examen artiumin 1890 ja opiskeli Oslon yliopistossa 1890–1892. Hänen esikoisteoksensa oli Essays; fremmede forfattere (1895), kokoelma Dagbladetissa ja Kringsjaassa ilmestyneitä esseitä. Hänen ensimmäinen näytelmänsä oli tragedia Regnskabets dag vuodelta 1902. Satiirista komediaa Det lykkelige valg vuodelta 1913 esitettiin menestyksekkäästi monilla Pohjoismaiden näyttämöillä. Oslossa Kansallisteatterissa sen ensi-ilta oli 29. tammikuuta 1914, ja sen tuotti Gustav Thomassen. Päärooleissa näyttelivät Johanne Dybwad "Laviniana" ja David Knudsen poliitikko "Celiuksena".

Kjær julkaisi Ludvig Holbergin komediat 1898. Kokoelmaan Det evige Savn (1907) sisältyy kaksi novellia.

Kjær kirjoitti matkakirjeitä ja osallistui julkisiin keskusteluihin sekä laati kirjallisuus- ja teatterikatsauksia. Hänen artikkeleitaan ilmestyi sanomalehdissä Morgenbladet ja Verdens Gang. Hän oli Aftenpostenin teatterikriitikko 1909–1921 ja kirjoitti Tidens Tegniin vuodesta 1922.Morten Moi: Nils Kjær, Store norske leksikon 15.2.2009, viitattu 1.2.2018

Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Kjærin näkemykset kallistuivat oikealle, ja hän arvosti Mussolinia ja ilmaisi myös antisemitistisiä näkemyksiä.

Kjær on älyllinen, terävä analysoija, kielenkäyttäjänä mainio, ja hänen sanontansa on pirteää ja iskevää.Kjær, Nils, Tietosanakirja osa 4, palsta 1077, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1911 Aikakauslehti Samtidenin muistokirjoituksessa vuonna 1924 Sigurd Hoel luonnehtii Kjæriä pikemminkinkin kriittiseksi ja analyyttiseksi kuin luovaksi. Kjærin lahjakkuus ilmeni enemmän pilkantekona kuin innostuksena.

Onnellinen vaali saa vuonna 1914 laimean arvion Aleksi Kuutilta Suomen Kansallisteatterin syyskauden katsauksessa: "Kappale sinänsä on mielenkiintoinen ja älykkäästi kokoonpantu – – ansioista huolimatta tuntuu kappale kuitenkin jossakin määrin teennäiseltä ja ehdottomasti pitkäveteiseltä."Aleksi Kuutti, Teatterikatsaus, Aika 1914: 9 s. 338

Mimosan kotiintulon ensi-ilta oli Kansallisteatterissa syyskuussa 1918. Rafael Forsmanin mukaan aihe oli vähäpätöinen mutta sen kuittasivat "teknillinen taituruus, repliikkien henkevä leikittely, paradoksit ja ennen kaikkea näyttelijöille osotettu tilaisuus luonnekuvien esittämiseen".Rafael Forsman, Teatterikatsaus, Aika 1918: 11-12 s. 344–345

Teokset
Kritiikki
 Fremmede forfattere, 1895
 Boger og billeder, 1898
 I forbigaaende, 1903
 Smaa epistler, 1908
 Nye Epistler, 1912
 Svundne Somre, 1920
 Siste epistler, 1924
 Ukjente epistler, 1995
 Näytelmät
 Regnskabets dag, 1902 Mimosas hjemkomst, 1907
 Det lykkelige valg, 1913
 For træet er der haab, 1917

Suomennetut teokset
 Kuvia ja esseitä, suom. Yrjö Koskelainen. Helsinki: Lilius & Hertzberg, 1910.
 Tilinteon päivä: kolminäytöksinen näytelmä (Regnskabets dag), suom. Yrjö Koskelainen. Helsinki: Lilius & Hertzberg, 1910
 Onnellinen vaali (Det lykkelige valg), esitetty Kansallisteatterissa 1914
 Mimoosan kotiintulo (Mimosas hjemkomst), esitetty Kansallisteatterissa 1918

Näytteitä Kjærin suomennetusta tuotannosta on antologiassa Skandinavian kirjallisuuden kultainen kirja'', WSOY 1930

Lähteet

Aiheesta muualla
 Nils Kjær: Katkelmia Florensista, Valvoja, 1908, s. 268-281

Luokka:Norjalaiset kirjailijat
Luokka:Esseistit
Luokka:Vuonna 1870 syntyneet
Luokka: Vuonna 1924 kuolleet