Maija Kellokumpu

pienoiskuva|Maija Kellokumpu: Vanhaa Sallaa (1926).
Kaisa Maria (Maija) Kellokumpu (15. helmikuuta 1892 Kuolajärvi – 18. marraskuuta 1935 Oulu) oli suomalainen taidemaalari.Tuija Hautala-Hirvioja: Neiti Kellokummulla on ilmeisiä lahjoja. Lappilaisen naistaiteilijan elämää 1920- ja 1930-luvulla Naisten Ääni -tietokanta. Suomalainen Naisliitto ry. Viitattu 26.1.2018. Hän maalasi kotiseutuaan Lappia esittäviä maisemamaalauksia.

Kellokumpu oli talollisen tytär Kelloselän kylästä silloisesta Kuolajärven kunnasta (nykyinen Salla). Hänen vanhempansa olivat Hannu Kellokumpu (1861– 1929) ja Kaisa Reeta Matintytär Aatsinki (1862–1942), jotka kuuluivat Sallan saamelaisiin sukuihin. Hänen kotitalonsa, kievarinakin toiminut Kello-Hannu sijaitsi harjun korkeimmalla kohdalla.

Kellokummun lapsuus koostui pääasiassa pienempien sisarustensa huolehtimisesta ja talon askareisiin osallistumisesta. Verrattuna moniin muihin talollisten tyttäriin, hänellä oli helpompi arki, sillä äiti oli nuori ja isoäiti työkykyinen. Perheen tila oli vauras, ja apulainen sekä lisätyövoima olivat käytettävissä kiireisinä aikoina. Kestikievari ja seurat toivat vaihtelua Maijan ja kylän elämään. Kievari toimi yhteytenä ulkomaailmaan, ja kulkijat toivat mukanaan uutisia, uusia aatteita ja tapoja. Kelloselän kievari oli toiminnassa aina 1930-luvun puoliväliin saakka. Isoisä Hannu Kellokumpu sai herätyksen lestadiolaisseuroissa Torniossa ja käännytti palattuaan saarnoillaan suuren osan Kuolajärven väestöstä lestadiolaisuuteen.

Kellokumpu opiskeli Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa Helsingissä vuosina 1919–1920 ja palasi rahojen loputtua kotiinsa Kelloselkään. Hän elätti itsensä ompelijana ja maalasi vapaa-aikanaan, sillä Lapin syrjäseudulla ei ollut mahdollista elättää itseään taiteella. Hän piti yhden yksityisen taidenäyttelyn Oulussa vuonna 1924. Kun kotitila jaettiin perinnönjaossa isän kuoltua vuonna 1929, Kellokumpu joutui muuttamaan Kemijärvelle. Hän kuoli Oulun Diakonissalaitoksella 43-vuotiaana yllättäen puhjenneeseen sairauteen.Riitta Konttinen: Naistaiteilijat Suomessa – keskiajalta modernismin murrokseen, s. 434–435, 437. Tammi, Helsinki 2007.

Kellokummun maalaukset esittävät enimmäkseen Lapin maisemia. Pääosa niistä syntyi Sallan alueella, mutta hän teki maalausmatkoja myös Petsamoon vuosina 1925 ja 1928 sekä Kuusamoon vuosina 1933 ja 1935. Hänen tuotteliain kautensa oli vuosina 1923–1928. Kellokummun tuotanto jäi hänen elinaikanaan lähes tuntemattomaksi. Suurin osa hänen teoksistaan päätyi lähiseudun yksityiskoteihin ja tuhoutui joko talvisodan alussa 1939 Kuolajärven pikaevakuoinnin yhteydessä tai Kemijärvellä Lapin sodassa 1944. Kaksi Kemijärven Säästöpankille kuulunutta maalausta, Vanhaa Sallaa (1926) ja Poro vanhalla Sallatunturilla (1927) lahjoitettiin 1990-luvulla Rovaniemen taidemuseon kokoelmiin. Ne on nykyään sijoitettu Rovaniemen kaupungintaloon.

Lähteet

Kirjallisuutta
Tuija Hautala-Hirvioja: Peitettynä elämältä – taiteilija Maija Kellokummun valon etsintä. Sallan kulttuuritoimi, Salla 1999.

Aiheesta muualla

Luokka:Suomalaiset taidemaalarit
Luokka:Vuonna 1892 syntyneet
Luokka:Vuonna 1935 kuolleet