Andres Vanapa

Andres Vanapa, oik. Viktor Mellov (2. huhtikuuta 1924 – 25. lokakuuta 2004, ViroAndres Vanapa 2. IV 1924–25. X 2004) oli virolainen toimittaja ja asianajaja, runoilija ja prosaisti. (sisältää linkin suomennettuun novelliin.)

Vanapa opiskeli Tallinnan juristikoulussa 1945–1947. Vanapa palveli Saksan laivastossa 1943–1944. Hän pakeni Suomeen 1944 ja pyrki edelleen Ruotsiin, mutta jäi kiinni. Sotilastuomioistuimessa hänet tuomittiin vankeusrangaistukseen, ja hän joutui Tallinnan keskusvankilaan, josta hän vapautui sodan päätyttyä. Hän toimi Rahva Häälin kirjeenvaihtajana, vuodesta 1948 asianajajana, 1949 tehdastyöläisenä Voltassa, 1950–1952 Tallinnan Draamateatterissa, 1952–1956 Tallinnan musiikkikoulun historianopettajana. Hän siirtyi sitten vapaaksi kirjailijaksi.

Teokset
 Pihlakaviin, Eesti Raamat, 1974
 Vale sadama jutud, Eesti Raamat, 1978
 Sisukord, Eesti Raamat, 1980
 Kivilõhkujad, Eesti Raamat, 1981
 Taevatalu, Eesti Raamat, 1984
 Ma olen väga ilus, Eesti Raamat, 1988
 Koer ja kastekann, Eesti Raamat, 1990
 Surnutele on ladu avatud, Eesti Raamat, 1992
 Riiulid, Koolibri, 1994
 Grammofon, Kupar, 1996
 Meie kamp koerast rääkimata, Faatum, 1999
 Vanapagana teine tosin, Varrak, 2002
 Päti vile, Varrak, 2003
 Andres Vanapa tuleb tagasi, Varrak, 2011
 ''Suure väljaku ääres, 2014

 Lähteet 

Luokka:Virolaiset kirjailijat
Luokka:Vuonna 1924 syntyneet
Luokka:Vuonna 2004 kuolleet