Kolmen kuninkaan marssi

Kolmen kuninkaan marssi (, ) on alkujaan provencelainen laulu, joka nykyisin mielletään yleensä joululauluksi, mutta joka alkujaan kuului nimenomaan loppiaiseen. Nykyisin laulun sävelmä tunnetaan myös Georges Bizet’n sovituksena näyttämö­musiikki­teoksessa Arlesitar ().

Laulun aiheena on Matteuksen evankeliumissa kerrottu itämaan tietäjien matka Betlehemiin osoittamaan kunnioitusta vastasyntyneelle Jeesus-lapselle. Vaikka Raamatussa ei niin sanotakaan, myöhemmässä kristillisessä perinteessä tietäjien on usein selitetty olleen kuninkaita. Läntisessä kristikunnassa, sekä katolisessa kirkossa että useissa protestanttisissa kirkkokunnissa, loppiaista vietetään heidän muistokseen. 

Laulun on suomentanut Samppa P. Asunta. 

 Historia 
pienois|pysty=0.7|Kaniikki Étienne-Paul Charbonnier, kivipiirros vuodelta 1870.
Laulun alkuperäiset sanat on kirjoittanut Joseph-François Domergue (1691–1729), joka vuosina 1724–1728 toimi kirkkoherrana Aramonissa nykyisessä Gardin departementissa. Hänen nimensä esiintyy laulun vanhimmassa tunnetussa käsikirjoituksessa vuodelta 1742, jota säilytetään Avignonin kirjastossa. Käsikirjoitus nro 256, ”Recueil de Castellant”, nide II, sivu 26 Painettuina laulun sanat julkaistiin ensimmäisen kerran Recueil de cantiques spirituels provençaux et françois -nimisessä kokoelmassa vuodelta 1749. Myöhemmin laulu on julkaistu myös useissa 1600-luvulla eläneen provencelaisen runoilija ja säveltäjä Nicolas Sabolyn teosten kokoelmissa, ja toisinaan Sabolya on myös virheellisesti pidetty laulun tekijänä. Väärinkäsitys lienee saanut alkunsa siitä, että Antoine Offrayn julkaisi vuonna 1790 Kolmen kuninkaan marssin Sabolyn joululaulukokoelman liitteenä.

Sävelmän alkuperää ei tunneta, mutta ilmeisesti se on peräisin 1600-luvulta, joskin sitä on arveltu myös keskiaikaiseksi. Avignonissa tunnetun perimätiedon mukaan se olisi peräisin Napolin kuningas Renéltä. Vuodelta 1742 peräisin olevien tietojen mukaan sävelmä olisi lainattu eräästä marsalkka Henri Turennen voittojen kunniaksi sävelletystä marssilaulusta, jonka tekijäksi on myöhemmin arveltu Jean-Baptiste Lullyä, joskaan mikään aikalaislähde ei tätä tietoa vahvista. Tiedetään kuitenkin, että tuohon aikaan joululaulujen kirjoittajilla oli tapana sovittaa tekstinsä jo muista yhteyksistä tunnettuihin ja painettuina levinneisiin sävelmiin.

Stéphen d’Avren 1800-luvun lopulla tekemien tutkimusten mukaan laulun ainoa tunnettu partituuri on peräisin vasta Aix-en-Provencen kaniikki ja urkuri Étienne-Paul Charbonnier’lta (1793–1872), joka sovitti Sabolyn joululaulut uruille.Stéphen d’Arve s. 188 Ranskan konservatorioiden inspehtori Henri Maréchal, joka tutki asiaa Frédéric Mistralin pyynnöstä, puolestaan väitti, että La Marcha dei Rèis’n olisi säveltänyt apotti Domergue.Stéphen d’Arve s. 186

pienois|vasen|Kolmen kuninkaan kulkue Aix-en-Provencessa vuonna 2009.
 Loppiaisen vietto 
Vuosittain loppiaista, tietäjien juhlaa, vietetään  eräissä Provencen kylissä ja kaupungeissa kansanomaisin juhlakulkuein, ”kuninkaiden marssein”, joissa juhlallisesti tietäjäkuninkaisksi pukeutuneet paikkakuntalaiset marssivat paikalliselle kirkolle Kolmen kuninkaan marssin ja muiden perinteisten sävelmien tahdissa muihin kansanomaisiin pukuihin sonnustautuneiden henkilöiden saattamina. Varsinkin Aix-en-Provencessa juhlallisuudet ovat 1800-luvun alusta lähtien olleet näyttävät:, provencelaisiin kansanomaisiin asuihin pukeutuneet henkilöt saattavat tietäjä­kuninkaita Pyhän Vapahtajan kirkkoon, jossa urkuri rumpalien säestämänä soittaa Kuninkaiden marssia kulkueen saapuessa niin, että ääni vähitellen voimistuu pianissimosta fortissimoksi kuvastaen heidän lähestymistään. Kirkon alttarin ylle sytytetään tällöin tähtimäinen valaisin, joka symboloi tietäjiä opastanutta Betlehemin tähteä. Kirkonmenojen jälkeen sävelmää soitetetaan vähitellen vaimeten (descrescendo) kuninkaiden poistuessa kirkosta.

Joseph d’Ortigue kirjoitti vuonna 1837:

 Sovituksia 
pienois|Georges Bizet, Félix-Henri Giacomottin maalaama muotokuva Musée Carnavalet -museossa.
Kolmen kuninkaan marssi on yksi avausnumeroista Georges Bizet’n vuonna 1872 Alphonse Daudet’n näytelmään Arlesilainen säveltämässä näyttämömusiikissa. Musikologi Joseph Clamonin mukaan Bizet on saattanut löytää tämän melodian eräästä vuonna 1864 julkaistusta kirjasta.. Siinä melodia on merkitty b-molliin. Myöhemmin Bizet sovitti musiikin orkesterisarjaksi, josta tuli välittömästi suuri menestys. Vuonna 1879, neljä vuotta Bizet’n kuoleman jälkeen, hänen ystävänsä Ernest Guiraud laati siitä toisen orkesterisarjan, jonka viimeisessä osassa Kolmen kuninkaan marssi esiintyy kaanoniksi sovitettuna. Osa siitä esiintyy myös Edmond Audranin operetissa Gillette de Narbonne vuodelta 1882.Stéphen d’Arve s. 193

Kolmen kuninkaan marssi kuuluu ranskankielisissä maissa kuorojen vakio-ohjelmistoon. Sen ovat esittäneet muun muassa Tino Rossi, Les Quatre Barbus, Marie Michèle Desrosiers sekä myös englanniksi Robert Merrill. 

 Sävelmä 
Tässä nuotit noudattavat Bizet’n partituuria.

 Laulun ranskankieliset sanat 

Ranskaksi
  Sananmukainen suomennosCe matin,
J’ai vu dans le lointain, 
Frémir au vent des banderoles claires

Ce matin, 
J’ai vu dans le lointain
Venir des gens vêtus de frais satin.

Sur leurs habits,
Perles et rubis
Partout de l’or aux harnais des dromadaires

Sur leurs habits,
Perles et rubis,
Turbans de soie et casques bien fourbis !

Trois grands rois
Modestes tous les trois
Brillant chacun comme un soleil splendide.

Trois grands rois
Modestes tous les trois 
Étincelaient sur leurs blancs palefrois. 

Le plus savant
Chevauchait devant
Mais chaque nuit, une étoile d’or les guide 

Le plus savant 
Chevauchait devant 
J’ai vu flotter sa longue barbe au vent.

M'approchant 
Je pus entendre un chant 
Que seul chantait un page à la voix franche 

M’approchant 
Je pus entendre un chant 
Ah ! qu'il était gracieux et touchant ! 

Où vont les trois
Magnifiques rois ?
Voir un enfant qui naîtra dans une crèche, 

Où vont les trois
Magnifiques rois ?
Fêter celui qui doit mourir en croix.Tänä aamuna
näin kaukana
kirkkaiden viirien humisevan tuulessa,

tänä aamuna 
näin kaukana
tuoreeseen satiiniin pukeutuneiden ihmisten saapuvan.

Heidän vaatteissaan oli
helmiä ja rubiineja,
kaikkialla kultaa dromedaarien valjaissa,

heidän vaatteissaan oli,
helmiä ja rubiineja,
heillä oli silkkiset turbaaneja ja hyvin kiillotetut kypärät!

Kolme suurta kuningasta,
nöyriä kaikki kolme,
kimalsivat kaikki kuin loistava aurinko,

kolme suurta kuningasta,
nöyriä kaikki kolme,
säihkyivät valkoisten ratsujensa päällä.

Viisain heistä
ratsasti edellä,
mutta joka yö heitä opasti kultainen tähti,

viisain heistä
ratsasti edellä,
näin hänen pitkän partansa liehuvan tuulessa.

Hänen lähestyessään minua
saatoin kuulla laulun,
jota vain hovipoika lauloi kuuluvalla äänellä,

hänen lähestyessään minua
saatoin kuulla laulun.
Ah, kuinka se olikaan suloinen ja koskettava!

Minne menevät ne kolme
suurenmoista kuningasta?
Näkemään lapsen, joka syntyy seimessä.

Minne menevät ne kolme
suurenmoista kuningasta?
Juhlimaan häntä, jonka täytyy kuolla ristillä.

 Lähteet 


 Viitteet 

Luokka:Provence-Alpit-Riviera
Luokka:Ranskalaiset joululaulut