Veikko Kyander

Veikko Kaarlo Ernesti Kyander (23. marraskuuta 1885 Pieksämäki – 6. kesäkuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Päivästä päivään. 50 v. täyttää tänään..., Helsingin Sanomat, 23.11.1935, nro 317, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 22.11.2025

Kyander kävi Joensuun klassillista lyseota ja valmistui diplomiarkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1918. Kyander toimi arkkitehtinä useissa arkkitehtuuritoimistoissa, muun muassa Gustaf ja Urho Nyströmin ja Urho Åbergin toimistoissa. Hän työskenteli huonerakennusopin lehtorina Turun teknillisessä oppilaitoksessa vuosina 1925–1933, Oulun Teknillisessä koulussa 1933–1944 sekä oli työssä Kauppa- ja teollisuusministeriössä vuodesta 1944. 

Kyander teki useita tutkimusmatkoja Vienan Karjalan vanhoja rakennustapoja ja arkkitehtuuria tutkiakseen. Matkoja varten hän sai stipendejä muun  muassa Antellin, Kordelinin, Fanny ja William Ruuthin, muinaistieteellisen toimikunnan ja Kirkkohistoriallinen Seuran varoista. Matkojensa havainnot Kyander julkaisi näiden säätiöitten julkaisuissa.

Kyanderin suunnittelemia ovat Oulun diakonissalaitoksen sairaala (1936) Oulussa ja sen myöhempi laajennus. Tammelaan Lounais-Hämeessä Kyander suunnitteli vuonna 1948 valmistuneen kotiseututalo Lounais-Hämeen pirtin Suujärven rannalla Saaren kansanpuistossa ja Tammelan kirkon eteen vuonna 1932 pystytetyn Hakkapeliittapatsaan.

 Kuvia julkisista teoksista 

Lähteet

Luokka:Suomalaiset arkkitehdit
Luokka:Vuonna 1885 syntyneet
Luokka:Vuonna 1971 kuolleet