P’ibada

P’ibada (’Verimeri’, ) on pohjoiskorealainen ooppera. Virallisten pohjoiskorealaislähteiden mukaan sen on säveltänyt Kim Jong-il, joka kehitti isänsä Kim Il-sungin japanilaismiehityksen aikaan tekemästä näytelmästä oopperan. Se sai kantaesityksensä Pjongjangin suurteatterissa heinäkuussa 1971. Ensimmäisten 30 esitysvuoden aikana sitä ehdittiin esittää yli 1 500 kertaa, ja se on Pohjois-Korean pisimpään esitetty ooppera.

P’ibadan tapahtumat sijoittuvat 1930-luvulle, jolloin Japani miehitti Korean niemimaata. Se kertoo naispuolisesta maatyöläisestä, joka ymmärtää, että ainoa tapa selviytyä miehityksestä on kapinoida, ja nousee vallankumoussankariksi. Sitä pidetään Pohjois-Koreassa korealaisen mielenlaadun täydellisenä edustajana ja juche-aatteen taiteellisena kuvastajana.

Tyyliltään P’ibada edustaa korealaista vallankumousoopperaa. Se on tyylilajin edustajista parhaiten tunnettu ja kuuluu viiden ”kuolemattomaksi klassikoksi” nimetyn vallankumousoopperan joukkoon. Se oli ensimmäinen ooppera, jossa mukana oli pangchang, lavan ulkopuolinen kuoro, jolla on korvattu aarioita ja yksinlauluosuuksia, minkä on katsottu tuovan esiin ryhmäajattelua.

 Lähteet 

Luokka:Koreankieliset oopperat
Luokka:Pohjois-Korean musiikki
Luokka:1970-luvun musiikkiteokset