Isabella (Brasilian kruununprinsessa)

pienoiskuva|Isabella ja hänen puolisonsa kreivi Eu esikoispoikansa Pedron kanssa vuonna 1877, Karl Ernst Papfin maalaus.
Isabella (, avioliitossa kreivitär Eu; 29. heinäkuuta 1846 Rio de Janeiro – 14. marraskuuta 1921 Eu, Ranska) oli Brasilian keisarikunnan viimeinen kruununperillinen, joka toimi isänsä keisari Pedro II:n valtakaudella kolmesti maan sijaishallitsijana. Viimeisellä sijaishallitsijakaudellaan Isabella vahvisti vuonna 1888 orjuuden lakkauttamisen.Lydia M. Garner: Isabel of Brazil (1846–1921)  Women in World History: A Biographical Encyclopedia (2002), Encyclopedia.com. Viitattu 8.10.2017. Tämä osittain johti vuoden 1889 vallankumoukseen, jossa keisarikunta kumottiin.

Elämä
Isabella oli vanhempi keisari Pedro II:n ja tämän puolison Teresa Cristinan kahdesta tyttärestä. Veljiensä kuoltua jo lapsina hänestä tuli laillinen kruununperijä. Isabella nai vuonna 1864 sotilaana tunnetun prinssi Gaston d’Orléansin, Eun kreivin, joka kuului Ranskan syrjäytettyyn Orléans-hallitsijasukuun. He saivat kolme poikaa.

Isabella toimi sijaishallitsijana isänsä pitkien Euroopan-matkojen aikana toukokuusta 1871 maaliskuuhun 1872, maaliskuusta 1876 syyskuuhun 1877 ja heinäkuusta 1887 elokuuhun 1888. Jo ensimmäisellä sijaishallitsijakaudellaan hän vahvisti vuonna 1871 niin sanotun Rio Branco -lain, joka määräsi kaikki sen jälkeen syntyneet orjien lapset vapaiksi kansalaisiksi. Kolmannen sijaishallitsijakautensa aikana hän painosti paroni Cotegipen konservatiivihallituksen eroamaan ja nimitti pääministeriksi orjuudenvastustajana tunnetun João Alfredo Corrêa de Oliveiran, jonka hallitus laati pikimmiten niin sanotun kultaisen lain (Lei Áurea) orjuuden täydellisestä lakkauttamisesta ilman korvauksia orjanomistajille. Abolitionismin kannattajaksi itsekin kääntynyt Isabella vahvisti lain toukokuussa 1888 heti kun se oli hyväksytty parlamentissa. Tämä käänsi Brasilian vanhoilliset piirit häntä ja koko keisarihuonetta vastaan.

Vuoden 1889 tasavaltaisen vallankumouksen jälkeen keisariperhe karkotettiin maasta ja Isabella asui loppuikänsä Ranskassa. Karkotuspäätös kumottiin vuonna 1920, mutta hän oli silloin jo liian huonokuntoinen matkustamaan ja kuolikin seuraavana vuonna miehelleen kuuluneessa Eun linnassa. Bragançan hallitsijasuvun brasilialainen haara sammui Isabellan kuollessa.Nordisk familjebok, täydennysosa (1922), s. 781  Runeberg.org. Viitattu 8.10.2017. Isabellan ja hänen miehensä jäännökset siirrettiin Ranskasta Brasilian Petrópolisiin vuonna 1971, jolloin hänelle järjestettiin valtiolliset hautajaiset.

Lähteet

Aiheesta muualla

Luokka:Kruununperijät
Luokka:Sijaishallitsijat
Luokka:Brasilialaiset orjuuden vastustajat
Luokka:Vuonna 1846 syntyneet
Luokka:Vuonna 1921 kuolleet