Ferdinand III (Toscana)

Ferdinand III (6. toukokuuta 1769 Firenze – 18. kesäkuuta 1824 Firenze) oli Toscanan suurherttua vuosina 1790–1801 ja 1814–1824.Ferdinand III  Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 4.9.2017.

 Suku 
Ferdinand oli Habsburg-sukuisen suurherttua Leopold I:n ja tämän puolison Maria Luisan nuorempi poika. Ferdinandista tuli suurherttua, kun hänen isänsä kohosi 21. heinäkuuta 1790 lapsettomana kuolleen veljensä tilalle Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisariksi nimellä Leopold II.Martin Mutschlechner: Grand Duke Ferdinand III of Tuscany – a regent in times of change  The World of the Habsburgs. Viitattu 4.9.2017. Ferdinandin veljiä olivat myöhempi keisari Frans II sekä arkkiherttuat Kaarle ja Juhana.Alfred Wendehorst: Ferdinand  Neue Deutsche Biographie (1961), Deutsche Biographie. Viitattu 18.8.2025.

 Hallitsijana 
Isänsä tavoin Ferdinand pyrki olemaan valistunut hallitsija ja toteuttamaan maltillisia uudistuksia. Hän halusi pitää Toscanan puolueettomana Ranskan vallankumoussodissa ja solmi vuonna 1792 diplomaattisuhteet tasavaltaiseen Ranskaan, mutta Englanti painosti seuraavana vuonna Toscanan liittymään Ranskan-vastaiseen liittoumaan. Ferdinand palasi puolueettomuuteen vuonna 1795. Napoléon Bonaparten armeija valtasi Toscanan ensimmäisen kerran vuonna 1799, jolloin Ferdinand joutui pakenemaan Itävaltaan. Vuoden 1801 Lunévillen rauhassa koko Toscana luovutettiin Ranskalle. Napoleon teki kompensaationa Ferdinandista Salzburgin vaaliruhtinaan vuonna 1802. Joulukuussa 1805 solmitun Pressburgin rauhansopimuksen myötä Ferdinand siirtyi vuorostaan Würzburgin herttuaksi. Hänen herttuakuntansa korotettiin seuraavana vuonna Würzburgin suurherttuakunnaksi ja se liittyi Reinin liittoon.Nordisk familjebok (1908), s. 61  Runeberg.org. Viitattu 4.9.2017.

Napoleonin kukistuttua Ferdinand palautettiin vuonna 1814 alkuperäiseen asemaansa Toscanan suurherttuaksi. Toisin kuin useimmat muut samassa yhteydessä valtaan palanneet ruhtinaat, hän ei ryhtynyt vastavallankumouksellisiin puhdistuksiin. Hän sai näin takaisin kansan luottamuksen ja hänen politiikkansa pysyi itsenäisenä suhteessa Itävaltaan. Ferdinandin asennoituminen näyttäytyi kuitenkin nyt vanhoillisempana kuin aiemmin. Ferdinandin kuoltua vuonna 1824 Toscanan hallitsijaksi tuli hänen poikansa Leopold II.Martin Mutschlechner: Tuscany as a Habsburg secundogeniture  The World of the Habsburgs. Viitattu 4.9.2017.

 Avioliitot ja lapset 
Ferdinand III:n ensimmäinen puoliso oli hänen kaksinkertainen serkkunsa, Molempain Sisiliain prinsessa Maria Luisa (1773–1802), joka oli hänen veljensä Frans II:n puolison Maria Teresian nuorempi sisar. Maria Luisa kuoli viimeisen lapsensa kanssa synnytykseen vuonna 1802. Ferdinand nai vuonna 1821 itseään yli 25 vuotta nuoremman pikkuserkkunsa, Saksin prinsessa Marian (1796–1865), joka oli hänen poikansa Leopoldin vaimon sisar. Jälkimmäinen liitto oli lapseton.

Ferdinand III:lla ja Maria Luisalla oli viisi lasta.

 Karolina Ferdinanda (1793–1802)
 Frans Leopold (1794–1800), Toscanan suuriruhtinas
 Leopold II (1797–1870), Toscanan suurherttua
 Maria Luisa Giuseppa (1798–1857), syntyi fyysisesti vammaisena, pysyi naimattomana
 Maria Teresa (1801–1855), nai Sardinian kuninkaan Kaarle Albertin. Heidän poikansa on Italian kuningas Viktor Emanuel II.

Lähteet

Aiheesta muualla

Luokka:Toscanan suurherttuat
Luokka:Habsburgin hallitsijasuku
Luokka:Vaaliruhtinaat
Luokka:Vuonna 1769 syntyneet
Luokka:Vuonna 1824 kuolleet