Stålarm

Stålarm oli suomalainen aatelissuku, joka tunnetaan 1300-luvulta lähtien. Suku sammui 1736. Suvun kantatila oli Kiialan kartano.

Suvun ensimmäinen tunnettu edustaja Niilo Faderinpoika eli 1300-luvun loppupuolella ja oli Johannes Messeniuksen mukaan valtaneuvos, asema joka hänen pojanpojan pojanpojan pojallaan, Eerik Arvidinpoika Stålarmilla (kuollut 1569) joka tapauksessa oli. Eerikin poika Arvid Stålarm toimi Suomen käskynhaltijana 1597–1599.

Suku sammui miehenpuolelta maaherra, hovioikeudenpresidentti Axel Eriksson Stålarmin (1630–1702) myötä, naisenpuolelta hänen tyttärensä Vendelan kuollessa 1736.

Lähteet
 Gabriel Anrep: Svenska adelns ättar-taflor, band 4 (Stockholm 1864)

Luokka:Suomen historia
Luokka:Suomalaiset aatelissuvut
Luokka:Suomen keskiaikaiset suvut
Luokka:Porvoon keskiaika