Slobodan Jovanović

Slobodan Jovanović (3. joulukuuta 1869 Novi Sad – 12. joulukuuta 1958 Lontoo) oli serbialainen lakimies, kirjallisuuskriitikko ja poliitikko. Hän osallistui vuoden 1919 Pariisin rauhankonferenssiin Jugoslavian hallituksen asiantuntijana. Hän toimi pitkään yliopistotiedemiehenä aina 1930-luvulle asti. Jovanović oli mukana politiikassa ja toimi kenraali Dušan Simovićin hallituksen varapääministerinä maaliskuusta 1941 tammikuuhun 1942 sekä sen jälkeen Jugoslavian kuningaskunnan pakolaishallituksen pääministerinä Lontoossa tammikuusta 1942 kesäkuuhun 1943. Sodan jälkeen hän jäi Lontooseen, sillä vallan ottaneet kommunistit Titon johdolla tuomitsivat hänet Belgradissa poissaolevana 20 vuoden vankeuteen.

 Koulutus lakimieheksi ja toiminta yliopistomiehenä 
Slobodan Jovanović kävi koulunsa Belgradissa, Münchenissä, Zürichissä ja Genevessä, jossa hän suoritti juristin tutkinnon. Vuosina 1890–1892 hän teki jatko-opintoja poliittisista kysymyksistä. Vuonna 1893 Jovanović nimitettiin Serbian hallituksen poliittiseksi attaseaksi Konstantinopoliin. Vuonna 1897 hän siirtyi kotimaahansa Serbiaan Belgradin yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan professoriksi. Tässä tehtävässä hän toimi yli neljän vuosikymmenen ajan aina vuoteen 1940. Lisäksi hän toimi kahteen otteeseen Belgradin yliopiston rehtorina. Serbian kuninkaallisen akatemian jäsen Jovanović oli vuodesta 1908 ja puheenjohtajana vuosina 1928–1931. Lisäksi hän oli vastaavan Zagrebista käsin toimineen Jugoslavian tiedeakatemian jäsen vuodesta 1927.

 Toiminta poliitikkona 
pienoiskuva|225px|oikea|Professori Slobodan Jovanovićin 13-vuotiselle asuinpaikalle Plaque on 39b Queen’s Gate Gardens’ssa Lontoossa on paljastettu muistotaulu vuonna 1965.
Jovanović oli länsimyönteinen poliitikko. Hän ei hyväksynyt vuonna 1939 solmittua Cvetković–Maček-sopimusta, jolla kroaatit saivat autonomian Jugoslavian kuningaskunnassa. Hän osallistui 27. maaliskuuta 1941 tapahtuneeseen sotilasvallankaappaukseen, jolloin kenraali Dušan Simovićista tuli pääministeri. Jovanović nimitettiin tällöin varapääministeriksi. Akselivaltojen 6. huhtikuuta aloittama sotilaallinen toiminta Jugoslaviaa vastaan johti kahdessa viikossa maan miehitykseen. Jovanović yhdessä kuningas Pietarin II:n ja muun hallituksen kanssa siirtyi Kreikan ja Jerusalemin kautta Lontooseen. Siellä hän jatkoi toimintaansa Simovićin pakolaishallituksen varapääministerinä. Hänestä tuli tammikuussa 1942 Simovićin seuraaja pakolaishallituksen pääministerinä. Hän hoiti pääministerin tehtävää kesäkuuhun 1943.J.R. von Salis 1966 s.307, , Stevan K. Pavlowitch 1966 s.103

Maailmansodan jälkeen Jugoslaviassa vallan ottaneet kommunistit Josip Broz Titon johdolla tuomitsivat Jovanovićin heinäkuussa 1946 poissaolevana 20 vuodeksi vankeuteen. Jovanović eli loppuelämänsä pakolaisuudessa Lontoossa.John R. Lampe 1996 s.227

 Rehabilitointi 
pienoiskuva|oikea|225px|Slobodan Jovanovićin muotokuva Serbian 5 000 dinaarin setelissä.
Kommunistivaltaa jatkui Jugoslaviassa vuoteen 1989. Sen jälkeen Jovanovićin toiminta rehabilitoitiin Jugoslaviassa. Hänen 12-osainen kootut teoksensa julkaistiin vuonna 1991. Kommunistivallan ajan hänen teoksensa olivat olleet kiellettyjä. Hänen 17-osainen kootut teoksensa oli julkaistu jo vuosina 1939–1940. Teokset käsittelivät laaja-alaisesti Balkanin historiaa.

Tunnustuksena professori Slobodan Jovanovićin elämäntyölle voi pitää sitä, että vuonna 2003 hänen muotokuvansa oli Serbian 5 000 dinaarin setelissä. Hänen patsaansa on nyt myös esillä Belgradin yliopiston lakitieteellisessä tiedekunnan tiloissa. Virallinen rehabilitointi tapahtui 26. lokakuuta 2007 oikeuden päätöksellä. Vuonna 2011 nimettiin Belgradin yliopiston lakitieteellisen tiedekunnan edustan aukio hänen mukaansa. Jovanovićin maalliset jäännökset siirrettiin joulukuussa 2011 Lontoosta Belgradiin, jossa hänet haudattiin uudelleen.

 Lähteet 

Viitteet

Aiheesta muualla

Luokka:Jugoslavian pääministerit
Luokka:Vuonna 1869 syntyneet
Luokka:Vuonna 1958 kuolleet