Grenfell Towerin tulipalo

Grenfell Tower on Lontoon Pohjois-Kensingtonissa sijaitseva 24-kerroksinen tornitalo. Sen 14. kesäkuuta 2017 tuhonneessa tulipalossa kuoli 72 ihmistä. Yöllä syttynyt tulipalo sai alkunsa viallisesta jääkaappi-pakastimesta. Talo oli verhoiltu Arconicin valmistamalla herkästi palavalla alumiini-komposiittilevyllä, ja siksi tuli levisi räjähdysmäisen nopeasti. Paikalle saapunut palokunta ei kyennyt enää estämään palon leviämistä. Ihmisiä jäi loukkuun palon keskelle. Tulipalo kesti kaikkiaan noin 24 tuntia.

Palo oli Britannian tuhoisin sataan vuoteen. Maan hallitus lupasi tutkia palon syyt perusteellisesti ja määräsi paloturvallisuustarkastukset korkeisiin kerrostaloihin. Julkisessa tutkintaraportissa todettiin, että palo johtui Britannian hallinnon ja maan rakennusalan epäonnistumisesta ja rakennusmateriaaleja toimittavien yritysten epärehellisyydestä. Tapauksesta käynnistettiin myös erillinen rikostutkinta.

Grenfell Tower rakennettiin vuonna 1974 osana Lancaster West Estaten asuntoprojektin ensimmäistä vaihetta ja peruskorjattiin vuonna 2016. Palanut tornitalo verhoiltiin toukokuussa 2018 kauttaaltaan rakennustelineillä ja suojakalvoilla. Sen huipulle kiinnitettiin valotaulu, jossa on vihreä sydän ja teksti ”Grenfell forever in our hearts”. Helmikuussa 2025 hallitus teki päätöksen Grenfell Towerin purkamisesta.

 Talo 
pienois|upright|Grenfell Tower ennen peruskorjausta. Kuva vuodelta 2009.

Grenfell Towerin omisti Kensington and Chelsean vuokrataloyhtiö. Kensington kuuluu Lontoon vauraimpiin asuinalueisiin, mutta Grenfell Tower oli julkisin varoin tuettu edullisen vuokratason talo. Siellä asui paljon etnisiin vähemmistöihin kuuluvia, pienituloisia maahanmuuttajia. Taloa pidettiin ränsistyneenä alueen muuhun rakennuskantaan verrattuna, minkä vuoksi ulkoseinät päällystettiin halvoilla polyetyleeni-komposiittilevyillä. Niiden alle asennettiin lämpöeristekerros. Grenfell Towerin viereen oli aiemmin rakennettu moderni vapaa-ajankeskus, ja ACM-paneelien oli tarkoitus parantaa tornitalon ulkonäköä, jotta se ei erottuisi häiritsevästi naapurirakennuksesta.

Grenfell Towerissa oli yhteensä 24 kerrosta, joista 20 oli asuinkerroksia ja alimmat toimistotiloja. Jokaisessa asuinkerroksessa oli neljä perheasuntoa ja kaksi yksiötä. Talossa oli ainoastaan yksi porraskäytävä ja hissi. 67 metriä korkea Grenfell Tower valmistui vuonna 1974 ja peruskorjattiin vuosina 2015–2016. Tällöin lisättiin lämpöeristys ja sadesuojapaneelit sekä vaihdettiin ikkunat. Samassa yhteydessä kaksi alakerrosta muutettiin asuntokerroksiksi, ja sen jälkeen tornissa oli yhteensä 129 asuntoa. Remontin toteutti yksityinen Rydon-yhtiö.Netflix-dokumentti Grenfell: Tuhoisan tornitalopalon anatomia. (Grenfell Uncovered). Viitattu 8.7.2025.

Hissi ja porraskäytävä olivat talon ainoat kulkutiet ylhäältä alas. Tulipalon nopean leviämisen mahdollisti osaltaan sprinklerijärjestelmän puuttuminen.

 Valituksia huonosta paloturvallisuudesta 
Grenfell Towerissa oli sattunut ennen sen tuhonnutta paloa useita pieniä tulipaloja. Edellinen vakava tulipalo vältettiin täpärästi vuonna 2013. Muun muassa tämän takia Grenfell Towerin asukasyhdistys Grenfell Action Group (GAG) oli arvostellut hallintoa ja vuokranantajaa terveys- ja turvallisuusmääräysten laiminlyönnistä ennen tuhoisaa paloa. Remontin toteuttanut Rydon-yhtiö väitti noudattaneensa kaikkia määräyksiä, mutta selvityksissä ilmeni, että vuokra-asuntotoimisto säästi kuluissa ja remonttia varten oli hankittu markkinoiden halvin muovikomposiittiverhoilu. Turvallisempi materiaali olisi todellisuudessa maksanut vain kaksi puntaa enemmän neliöltä eli 40 puntaa enemmän per asunto.

Asukkaat olivat valittaneet rakennuksen paloturvallisuudesta jo ennen remonttia, mutta Kensington and Chelsean asuntotoimisto ei suhtautunut valituksiin vakavasti ja uhkasi asukasyhdistyksen aktiiveja oikeustoimilla syyttäen heitä kiusaamisesta.

Grenfell Towerissa ei ollut ennen vuoden 2016 remonttia juuri tehty korjauksia. Sen yleinen kunnossapito oli ollut huonoa: palontorjuntakalustoa ei ollut tarkastettu neljään vuoteen, hissin tarkastukset olivat vuoden myöhässä ja palosammuttimet olivat vanhentuneet. Talossa ei myöskään ollut esimerkiksi hätäuloskäyntejä. Vuonna 2016 asukasyhdistys varoitti, että tulipalon sattuessa ihmisiä voisi jäädä loukkuun rakennukseen, koska uloskäyntejä oli vain yksi. Käytäville oli sallittu jättää palonarkaa tavaraa, kuten vanhoja patjoja. Yhdistys syytti marraskuun blogissaan taloyhtiötä pahaksi ”minimafiaksi”, joka ei välittänyt terveys- ja turvallisuusmääräyksistä. Se totesi, että vain katastrofi herättäisi valtuuston huomaamaan vuokranantajan epäpätevyyden.

 Tulipalo 
pienoiskuva|upright|Grenfell Tower palon jälkeen.
 Syttyminen 
Tulipalo sai alkunsa neljännen kerroksen asunnossa jääkaappi-pakastimen kompressorin releen ylikuumenemisesta. Jääkaappi-pakastin oli Whirlpoolin mallia Hotpoint FF175BP. Tulipalo syttyi puolenyön jälkeen, ja ensimmäinen hätäkeskuspuhelu soitettiin kello 0.54. Palokunnan ensimmäinen osasto saapui sammuttamaan keittiöpaloa kuudessa minuutissa. Tarkistettaessa lämpökameralla mahdollisia palopesäkkeitä huomattiin kipinöitä, mikä osoitti palon levinneen ikkunankarmin kautta ulkoseinän päällystelevyjen ja lämpöeristeiden väliin. Neljännen kerroksen ja ylempien kerrosten asukkaat havahtuivat palohälyttimien ääneen ja alkoivat koputella naapureiden oviin. Suurin osa nukkui. Talossa ei ollut yleispalohälytystä, joten osa asukkaista sai tiedon tulipalosta naapureiltaan.

Palo-osastoinnin tarkoitus oli estää tulen leviäminen alkupisteestä, mutta se epäonnistui, koska kuumuus rikkoi asuntojen ikkunat eivätkä huonosti toimineet palo-ovet pystyneet pidättämään savua.

 Palon leviäminen 
Nopeasti levinnyt tulipalo oli noin kello 1.15 ehtinyt jo 17. kerrokseen. Kun Grenfell Towerin asukkaat soittelivat palavasta talosta hätänumeroon, hätäkeskus kehotti aluksi heitä jäämään asuntoihinsa ”stay put” -käytännön mukaisesti. Myöhemmin asukkaita kehotettiin kykynsä mukaan poistumaan, mutta siinä vaiheessa pakeneminen oli jo savun ja kuumuuden takia joko vaikeaa tai mahdotonta. Asuntoon jääminen koitui monen kuolemaksi. Osa asukkaista pakeni silti talosta savuisen rappukäytävän kautta ja pelastui.

Palo levisi tornitalon ylimpään kerrokseen 33 minuutissa. Rappukäytävä täyttyi nopeasti paksusta ja myrkyllisestä savusta, joka esti ihmisiä poistumasta asunnoistaan. Naapuritalojen asukkaat heräsivät ihmisten huutoihin, ja monet kuvasivat videoita palavasta tornitalosta. Silminnäkijät kuvailivat näkyä ”katastrofielokuvaksi”.

Palo eteni nopeasti rakennuksen ulkoseiniä pitkin ensin ylöspäin ja sitten sivusuuntaan. Talosta sinkoili palavan komposiittimateriaalin kappaleita, mikä vaikeutti pelastajien työtä. Pelastajat pyrkivät sammutushyökkäyksin etenemään ylöspäin kerros kerrokselta, mutta se oli hidasta tiheän savun ja äärimmäisen kuumuuden takia. Kello 1.46 palo oli levinnyt talon kummallekin puolelle. Talon sisältä kuului räjähdyksiä, jotka tulivat ylikuumenneista kaasuputkista. Tulipalo julistettiin suuronnettomuudeksi kahdelta yöllä. Vähitellen paikalle saapui neljäkymmentä sammutusyksikköä ja noin 200 palomiestä, mutta valtavaa paloa ei enää kyetty saamaan hallintaan.

 Loukkuun jääneet ja pelastukset 
Asuntoihin loukkuun jääneet soittelivat ja viittilöivät palavasta rakennuksesta. Heidän nähtiin heiluttelevan muun muassa puhelimen valoja ja lippuja. Monet asukkaat olivat alussa rauhallisia mutta myöhemmin pakokauhuisia. Osa heistä yritti paeta paloa ylempiin kerroksiin, minne paloautojen nostolavat eivät yltäneet. Eräs nainen heitti viidennestä kerroksesta pienen lapsensa, jonka sivustakatsoja otti alhaalla kiinni. Muutama uhri myös hyppäsi kuolemaansa, ja eräs asukas kuoli yrittäessään paeta lakanoista sidottua köyttä pitkin. Ainoa varma tie turvaan oli talon ainoa rappukäytävä, mutta savu ja kuumuus katkaisivat monen asukkaan pakomatkan, ja portaikosta löytyi useasta kerroksesta ruumiita.

Talosta tuli yön tunteina lukuisia hätäpuheluita, joita ohjattiin ylikuormituksen vuoksi myös muihin valvontakeskuksiin. Viimeiset puhelut palavasta talosta tulivat neljän aikoihin aamulla, kun loukkuun jääneet asukkaat soittivat jäähyväispuheluja omaisilleen.

17. kerroksesta ylöspäin kuoli suurin osa asukkaista. Ylimmistä kerroksista myös pelastui asukkaita, jotka pääsivät ajoissa ulos. Pelastajat evakuoivat kaikki asukkaat alimmasta 10. kerrokseen asti ja kantoivat tai ohjasivat asukkaita ulos myös 12. kerroksen yläpuolelta. Näkövammainen miesasukas pelastettiin 11. kerroksesta kahdeksan tuntia palon alkamisesta. Sammutuksen jälkeen aloitettiin kateissa olleiden asukkaiden tunnistaminen, todisteiden kerääminen ja ruumiiden etsintä. Suurin osa kuolonuhreista löytyi ylimmästä 23. kerroksesta, jonne heidän uskottiin paenneen savua ja liekkejä.

 Palon sammutus 
Grenfell Tower paloi näkyvästi ainakin 10 tuntia. Palomiehet etsivät pelastettavia aamuun asti, ja sammutustyöt jatkuivat kaksi päivää. Tulipalo saatiin hallintaan 24 tuntia syttymisestä. Kokonaan palo oli saatu sammutettua illalla 16. kesäkuuta, jolloin tornitalosta oli jäljellä vain hiiltynyt runko.

 Uhrit ja pelastuneet 
Suurin osa uhreista jäi aluksi tunnistamatta tai kadoksiin. Tunnistettuja ruumiita oli 23. Palomiehet evakuoivat talosta 65 ihmistä. Loukkaantuneita oli 74, joista 17 kriittisessä tilassa.

Talosta pakeni tai evakuoitiin 223 ihmistä. Kaikki tulipalon uhrit tunnistettiin sittemmin, ja kuolonuhrien lopullinen lukumäärä oli 72. Alkuperäiseen määrään lisättiin palosta pelastunut iäkäs nainen, joka kuoli sairaalassa tammikuussa 2018. Grenfell Towerin palossa kuoli 18 lasta. Uhreista nuorin oli puolivuotias tyttövauva ja vanhin 84-vuotias nainen. Kuolleisiin lisättiin myös palon jälkeen kuolleena syntynyt vauva.

Uhrien joukossa oli valokuvaaja Khadija Saye, jonka töitä oli esillä vuoden 2017 Venetsian biennaalissa. Hän oli juuriltaan gambialainen ja asui talon 20. kerroksessa. Palossa sai surmansa myös Sayen äiti.

 Jälkiseuraukset 
pienois|upright|Grenfell Tower kesäkuussa 2018.
Suurpalo järkytti ihmisiä suuresti ja sai laajaa huomiota tiedotusvälineissä. Mediassa julkaistiin vihamielisiä artikkeleita neljännen kerroksen etiopialaisesta miesasukkaasta, jonka kotoa palo oli saanut alkunsa. Mies todettiin tutkinnassa syyttömäksi paloon. Monet etsivät läheisiään, jotka olivat kateissa palon jäljiltä, mutta kokivat viranomaisten sivuuttaneen heidät. Paikalliset raivostuivat niukasta tiedotuksesta ja siitä, ettei pääministeri Theresa May käynyt aluksi henkilökohtaisesti tapaamassa uhrien omaisia, ja he osoittivat asiasta mieltään kaupungintalolla. May lupasi hengissä säilyneille ja kodittomiksi jääneille asukkaille apua. Hän määräsi myös suuronnettomuuden perinpohjaisen julkisen tutkinnan. Kensington and Chelsean aluehallinnon johtaja erosi.

Tulipalo asetti komposiittilevyn valmistajan Arconicin kyseenalaiseen valoon. Hallitus määräsi Britanniassa korkeiden kerrostalojen turvatarkastukset, ja asiantuntijat vaativat korkeisiin rakennuksiin palavien materiaalien käyttörajoituksia. Kauppaministeri Greg Hands lupasi, että hallitus tutkii 2 500 Grenfell Toweria muistuttavaa taloa Britanniassa palonarkojen verhousten varalta. Valtiovarainministeri Philip Hammondin mukaan Grenfell Towerissa käytetty verhousmateriaali oli maan rakennusmääräysten vastainen ja laiton. Lontoon pormestarin Sadiq Khanin mukaan onnettomuus johtui poliitikkojen virheistä ja välinpitämättömyydestä. Hallitusta oli vuosien ajan tuloksetta vaadittu muuttamaan paloturvalakia. Pääministeri Mayn toimisto kertoi 22. kesäkuuta 2017, että jopa 600:ssa Englannin tornitalossa voi olla samanlainen verhous kuin Grenfell Towerissa. Paloturva-asiantuntija Sam Webbin mukaan puolet Britannian tornitaloista ei täytä paloturvallisuuden perusvaatimuksia.

Camdenissa päätettiin 23. kesäkuuta evakuoida viidestä tornitalosta 800 asukasta paloherkän verhousmateriaalin poiston ajaksi. Celotex päätti lopettaa valmistamansa RS5000-eristeen myynnin yli 18 metriä korkeisiin rakennuksiin, ja Reynobond veti muovikomposiittinsa pois myynnistä. Grenfellin palosta aloitettiin myös erillinen, yhä meneillään oleva rikostutkinta.

Palon seurauksena Kensingtonin alueen yhteisökeskukset, kirkot ja kerhotalot tarjosivat tiloistaan yösijan kotinsa menettäneille. Sadat lontoolaiset tarjosivat apua ja toimittivat Grenfellin asukkaille muun muassa peittoja, vaatteita, ruokaa ja pesutarvikkeita.

 Paloturvallisuuden aiemmat säästötoimenpiteet 
Asiantuntijat varoittivat Britanniassa Tony Blairin hallitusta vuonna 1999 palavien ulkoseinien vaarallisuudesta. Yksityisellä sektorilla konservatiivit ovat vastustaneet turvatoimien tiukentamista, ja myös kunnallisissa vuokrataloissa on vastustettu säästösyistä sprinklereitä ja muita turvatoimia. Grenfell Towerin peruskorjauksissa urakoitsijoita kehotettiin etsimään halvempia ja siten palonarempia julkisivumateriaaleja kuin alun perin oli ehdotettu. Alun perin oli määrä käyttää palonkestäviä sinkki-alumiinilevyjä, mutta ne vaihdettiin kuitenkin alumiini-muovikomposiittiin, koska siten säästettiin tuhansia puntia.

Varoittava esimerkki huonosta paloturvallisuudesta oli heinäkuussa 2009 sattunut Lakanal Housen tulipalo Camberwellissä Etelä-Lontoossa. Tässäkin tapauksessa rakennuksen tulenarka seinämateriaali aiheutti nopean ja rajun palon, jossa kuoli kuusi ihmistä. Kuolemansyyntutkijan tekemän selvityksen tuloksena Britannian palotorjuntayhdistyksen konsultit alkoivat vaatia hallitukselta ja Lontoon palokunnalta muutoksia. Tämä tarkoitti muun muassa puhelinoperaattorien koulutuksen sekä tornitalopalojen hallintakeinojen lisäämistä. Silloisen pääministerin David Cameronin hallitus kuitenkin ajoi sääntelyn purkamista, joten hän kielsi uudet ja jopa tarpeelliset paloturvallisuusmääräykset.

 Paloturvallisuuslainsäädäntö 
Britannian paloturvallisuuslaki on palavan seinämateriaalin osalta melko löyhä, jos sitä vertaa esimerkiksi Yhdysvaltoihin ja Saksaan.

Vuoteen 1986 Lontoossa oli voimassa paikallinen paloturvamääräys, jonka mukaan kerrostaloasunnon rakenteiden täytyy pitää paloa sisällään tunnin ajan. Margaret Thatcherin hallitus kuitenkin siirsi Lontoon uuden valtakunnallisen rakennuslain piiriin. Uuden lain mukaan palonherkät materiaalit ovat sallittuja korkeissa kerrostaloissa. Paloturvatestit olivat osin häilyviä eivätkä antaneet kunnollista kuvaa tuotteen paloherkkyydestä. Eräs yhdysvaltalainen materiaaliasiantuntija ihmetteli Britannian löyhää lainsäädäntöä, joka sallii korkeiden talojen verhoilussa palavat aineet.

 Paloherkkä muovikomposiittiverhoilu 
alt=Grenfell Towerin ulkoseinä: sadesuojana alumiini-muovikomposiitti, välissä ilmarako, sitten lämpöeriste ja lopuksi vanha betoniseinä, ulkoa sisälle päin.|pienoiskuva|upright|Ulkoseinä

alt=Alumiinikomposiitti: alumiini, muovi, alumiini.|pienoiskuva|upright|Reynobond PE-sadesuoja


Talo oli peruskorjauksessa verhoiltu lämpöeristeellä ja sadesuojalevyllä. Näiden välissä oli ilmarako. Käytetty Reynobond PE -alumiini-muovikomposiittilevy oli polyetyleeniä eli helposti syttyvää muovia. Verhouksen tarkoitus oli kohentaa rakennuksen ulkonäköä ja toimia sadesuojana. 

Selvisi, että komposiittilevyn valmistanut Arconic oli testannut tuotettaan kahdesti kymmenen vuotta ennen Grenfellin paloa. Molemmat testit hylättiin, ja muovikomposiitin hengenvaarallisuudesta tietoinen ylempi toimihenkilö oli varoittanut Arconicin teknistä johtajaa asiasta. Todisteina tästä olivat yhtiön sisäiset sähköpostit. Johdon näkemyksen mukaan tuotetta voitiin silti myydä ”löyhemmille markkinoille”, kuten Isoon-Britanniaan, kunhan kokeiden tulokset salattaisiin. Näin Arconic myi erittäin palonherkkää muovipaneelia rakennuksiin sen sijaan, että olisi ottanut oppia hälyttävistä koetuloksista ja panostanut tuoteturvallisuuteen. Rydon osti juuri tätä ACM-paneelia Grenfell Toweria varten, jotta remontin kulut saataisiin mahdollisimman pieniksi.

Komposiitin alla oli Celotex RS 5000 -lämpöeriste, joka oli niin ikään alumiini-muovirakenteinen. Lämpöeristeen tarkoituksena oli energian säästö. Eristeen muovi oli polyuretaania, joka ei syty kovin herkästi, mutta kehittää palaessaan myrkyllistä savua. Sadesuojan ja lämpöeristeen välinen rako toimi niin sanottuna savuhormina, jolloin se levitti paloa nopeasti ylöspäin. Tuli eteni ikään kuin tuulitunnelissa palokaasujen imun voimalla. Alumiinipinnat irtosivat ja polyetyleeni tippui palavina pisaroina. Näin liekit levisivät rakennetta pitkin hyvin nopeasti lähes koko rakennukseen.

 Poistumiskielto 
Palokunnan taloyhtiölle antaman ohjeen mukaan tulipalon syttyessä tuli soittaa hätänumeroon ja pysyä asunnossa. Ohjeistus on Britanniassa yleinen, ja sen tarkoituksena on välttää asukkaan joutuminen mahdollisesti palavaan ja savuiseen käytävään. Palokunnan ohje soveltuu tapauksiin, joissa palo ei leviä ulkoseiniä pitkin nopeasti koko rakennukseen. Ovet kestävät paloa 30 minuuttia, ja palokunta ehtii paikalle siinä ajassa. Monissa tapauksissa palossa on kuollut liian hätäisesti käytävään paenneita. Taloyhtiö kehotti poistumaan huoneistosta ainoastaan, jos huoneisto on tulessa. Huoneistosta saa ohjeen mukaan poistua myös silloin, kun lähinaapurin asunto palaa. Tällöin tulisi poistua portaita pitkin ja odottaa palokuntaa talon sisäänkäynnin lähellä.

Grenfellin tulipalosta pelastui useita, jotka rikkoivat paikallejäämiskehotusta ja pakenivat asunnoista. Eräs talosta paennut kompasteli käytävillä olleisiin ruumiisiin. Määräys pysyä asunnossa kumottiin vasta kello 2.47, jolloin asukkaita kehotettiin kykynsä mukaan pakenemaan talosta. Siinä vaiheessa rakennuksessa oli yhä yli sata ihmistä.

 Julkinen tutkinta ja Moore-Brickin raportti 
Grenfell Towerin palosta järjestetyn tutkinnan ensimmäisessä vaiheessa käytiin perusteellisesti läpi tulipalon vaiheet. Toisessa vaiheessa keskityttiin Grenfell Towerin julkisivuremonttiin ja kuultiin hälytykseen vastanneita viranomaisia, paloturvallisuudesta vastanneita päättäjiä ja muita asianosaisia. Tutkinnassa oli todistajina useita rakennus-, terveys- ja paloturvallisuusalan asiantuntijoita. Esiin nousivat myös rotukysymykset ja yhteiskunnalliset luokkaerot, sillä valtaosa Grenfellin palon uhreista kuului vähemmistöihin.

Martin Moore-Brickin johtaman tutkinnan ensimmäinen raportti Grenfell Towerin palosta julkaistiin syyskuussa 2024. Sen mukaan todistusaineisto osoitti, että rakennuksen ulkoseinät eivät olleet paloturvallisuusmääräysten mukaisia. Moore-Brick totesi raportissa, ettei palon tarkka alkusyy ollut niin tärkeä kuin sen selvittäminen, miten tavallisen kodinkoneen viasta voi aiheutua niin tuhoisat seuraukset.

Raportissa todettiin, että tragedia olisi ollut vältettävissä ja että se johtui useista järjestelmävioista rakennus- ja paloturvallisuussektoreilla. Monet päättävät tahot hallituksesta teollisuusyrityksiin syyllistyivät vuosikymmenten ajan vakaviin laiminlyönteihin ja yliolkaisuuteen, vaikka vastaavia rakennuspaloja oli sattunut useita. Raportissa lueteltiin 58 suositusta, joista hallitukselle kohdistettiin muun muassa seuraavat: sääntelyn aukkojen korjaaminen, paloturvallisuusmääräysten tiukentaminen ja rakennusalan valvonnan lisääminen. Muiden vastaavien elinten tulisi raportin mukaan keskittyä vastuuvelvollisuuteen ja muuttaa käytäntöjään rakennusturvallisuuden ja tulipalotilanteiden osalta.

Tutkintaraportin mukaan palomiehet omistautuivat täysin tehtävälleen, jonka he tekivät niin hyvin kuin pystyivät. Sen sijaan heidän esimiehensä eivät ymmärtäneet kokonaistilannetta ja tekivät tapahtumapaikalla virheitä. Moore-Brickin raportin mukaan palokunta luotti liikaa käytäntöön pysyä asunnossa, ja sen olisi pitänyt määrätä evakuointi ainakin tuntia aiemmin, koska oli selvää, ettei suurpaloa saataisi hallintaan. Raportti arvostelee Lontoon silloista palopäällikköä Dany Cottonia ymmärtämättömyydestä, koska tämän mukaan oli mahdotonta etukäteen varautua Grenfell Towerin palon tyyppiseen suuronnettomuuteen. Raportin mukaan on jopa mahdollista, ettei Lontoon palolaitos ota Grenfell Towerin tyyppisestä palosta opikseenkaan.

Raportissa arvosteltiin määräystä pysyä asunnossa tehottomaksi ja todettiin sen myötävaikuttavan ihmishenkien menetyksiin. Siinä kuvattiin myös yksityiskohtaisesti yleisen rakennusturvallisuuden hallinnan puutteita Englannissa ja Walesissa. Paloturvasääntelyn noudattamista ei valvottu riittävän tehokkaasti, ja sisäinen tiedonkulku oli puutteellista.

 Raportin seuraukset 
Britannian hallitus ilmoitti hyväksyvänsä selvityksen tulokset ja kaikki suosituskohdat. Kensington and Chelsean valtuusto kertoi ottaneensa varhaiset suositukset käyttöön ja järjestävänsä ulkoisen tutkinnan työkulttuuristaan. Valtuusto ja vuokra-asuntotoimisto pyysivät Grenfellin asukkailta ja uhrien omaisilta anteeksi välinpitämättömyyttään. Lontoon palolaitos ilmoitti ottaneensa käyttöön varhaiset suositukset ja työstävänsä muita. Määräys pysyä asunnossa on edelleen voimassa useimmissa tornitaloissa.

Palosta selvinneille ja uhrien omaisille varmistettiin mahdollisuus hakea oikeutta ja vaatia Grenfell Towerin paloon osallisia päättäjiä vastuuseen. Heidän mukaansa asiat voivat muuttua vasta, kun organisaatiot asettavat ihmishengen taloudellisten voittojen edelle. Tapauksesta on meneillään poliisitutkinta, ja mahdollisten rikosoikeudenkäyntien odotetaan alkavan aikaisintaan vuonna 2026.

Hallitus määräsi helmikuussa 2025 Grenfell Towerin purettavaksi. Purkupäätös tehtiin hallituksen mukaan turvallisuussyistä.

 Grenfellin tulipaloa muistuttavia paloja 
Grenfell Towerin palo muistutti leviämiseltään Australian Melbournessa vuonna 2014 tapahtunutta Docklandsin Lacrossen kerrostalopaloa, jossa ei ollut kuolonuhreja. Palossa tuli nousi 13 kerrosta noin 10 minuutissa pitkin parvekkeiden seinämissä ollutta polyetyleenikomposiittilevyä. Tulipalon seurauksena kyseinen materiaali kiellettiin Australiassa.

Lakanal Housen kerrostalopalossa 2009 komposiittiverhoilu oli herkästi syttyvää, ja vuosien mittaisissa korjauksissa oli poistettu palonestorakenteet asuntojen ja käytävien väliltä, joten palon leviämistä oli mahdotonta estää. Tapausta pidettiin Britannialle otollisena tilaisuutena muuttaa vanhentuneita paloturvaohjeistuksia, mutta uuden hallituksen linjausten vuoksi niin ei tehty.

Maailmalla tapahtui 2000- ja 2010-luvuilla useita muitakin pilvenpiirtäjäpaloja, joissa alumiini-muovikomposiittipäällyste levitti paloa nopeasti. Ranskan Lillessä sattui marraskuussa 2012 korkean kerrostalon tulipalo, jossa kuoli invalidinainen. Varoittavat tapaukset eivät kuitenkaan keskeyttäneet muovikomposiittipaneelien tuotantoa.

 Lähteet 

Luokka:Kensington and Chelsea
Luokka:Rakennuspalot Yhdistyneessä kuningaskunnassa
Luokka:Tulipalot Lontoossa
Luokka:Vuoden 2017 onnettomuudet
Luokka:2010-luvun tulipalot