Aleksander Tõnisson

Aleksander Tõnisson, VR I/1 (17. huhtikuuta 1875 Härjanurme – 30. kesäkuuta 1941 Tallinna, Viro) oli virolainen sotilaskomentaja (kenraalimajuri) Viron vapaussodan aikana. 

Tõnisson valmistui 1899 Vilnan sotilasakatemiasta. Hän osallistui vapaaehtoisena Venäjän-Japanin sotaanShingo Masunaga The Inter-War Japanese Military Intelligence Activities in the Baltic States: 1919-1940 väitöskirja, Turun yliopisto ja ensimmäiseen maailmansotaan. Vuonna 1917 hän oli mukana muodostamassa Viron kansallisia yksiköitä ja komentaja 1. Viron rykmentissä, joka osallistui Riian rintaman taisteluun. Hän pakeni 1918 Saksan miehitystä Suomeen, palasi syksyllä Viroon, ja hänestä tuli Viron 1. divisioonan komentaja. Viron vapaussodassa Tõnisson taisteli menestyksekkäästi Virun rintamalla. Sodan päätyttyä hän toimi kaksi kertaa puolustusministerinä, ensin Jaan Tõnissonin hallituksessa 1920, sitten Konstantin Pätsin hallituksessa 1933. Pätsin kaappauksen jälkeen 1934 hän joutui jäämään eläkkeelle armeijasta ja oli Tarton kaupunginjohtaja 1934–1939 ja Tallinnan ylipormestari 1939–1940. Neuvostoliittolaiset miehitysviranomaiset pidättivät 1940 Tõnissonin ja teloittivat hänet seuraavana vuonna.

Kunnianosoitukset
 Vladimirin ritarikunnan ritarimerkki, 4. luokka; ansiokkaasta palvelusta
 Vapauden risti, 1. luokka, 1. aste.
 Kotkaristin ritarikuntnan komentaja

Lähteet
 Ülo Kaevats ym. Eesti entsüklopeedia 14. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000 

Viitteet

Luokka:Riigikogun jäsenet
Luokka:Tallinnan kaupunginjohtajat
Luokka:Tarton kaupunginjohtajat
Luokka:Virolaiset kenraalit
Luokka:Viron puolustusministerit
Luokka:Virolaiset teloitetut
Luokka:Stalinin vainoissa kuolleet
Luokka:Vuonna 1875 syntyneet
Luokka:Vuonna 1941 kuolleet