Sigmund Freudin käsitys uskonnosta

Sigmund Freudin käsitys uskonnosta ilmenee hänen kirjoistaan ja artikkeleistaan. Psykoanalyysin perustaja Sigmund Freud oli ateisti. Freudin näkemyksen mukaan uskonto oli verrattavissa lasten ja vanhempien suhteeseen, eli ihminen hakee korvaajaa, kun häneltä otetaan vanhemmat pois. Freud piti uskonnollisia käsityksiä ”harhoina, ihmiskunnan vanhimpien, voimakkaimpien ja sitkeimpien toiveiden kuviteltuina toteutumina”.Katso myös: Freud 1972, 1993, 2012, 2014. 

 Freudin uskonnollinen tausta 

Ateismistaan huolimatta Freud oli ylpeä juutalaisesta syntyperästään eikä koskaan yrittänyt kätkeä sitä: ”Vanhempani olivat juutalaisia, minä myös olen pysynyt juutalaisena”, hän kirjoitti omaelämäkerrassaan vuonna 1925.

Filosofeista nuori Freud mainitsi arvostavansa eniten ateisti Ludwig Feuerbachia. Franz Brentanolla oli voimakas mutta ohimenevä teis­tinen vaikutus. Friedrich Nietzscheä Freud kielsi lukeneensa nuorena, mutta tästä on eriäviä käsityksiä.Gay 1990, s. 75. 

 Freudin uskontoteoria 

Kirjassaan Erään toivekuvitelman tulevaisuus Freud piti uskontoa ihmismielen puolustuskeinona pelottavia luonnonilmiöitä, sairautta ja kuolemaa vastaan. ”Nämä voimat luonto on suurena, julmana ja kiivaana nostattanut vastaamme ja muistuttaa mieliin heikkoutemme ja avuttomuutemme.”Freud 2012 (Erään toivekuvitelman tulevaisuus), s. 21. Ihmisen mielikuvitus muuntaa luonnonvoimat henkilöllisiksi, yliluonnollisiksi valloiksi, joihin voidaan vedota samalla tavoin kuin lapsi vetosi vanhempiinsa.

Juutalais-kristillisessä uskonnossa ihmiset heijastavat kaikkeuteen muiston isästä suurena suojelevana voimana. Lapsuudesta tutut kasvot ovat suurentuneet taivaassa äärettömiksi. ”Uskonto olisi siis yleisinhimillinen pakkoneuroosi”, ja lapsuusneuroosin tavoin se juontuisi oidipuskompleksista, isäsuhteesta,Erään toivekuvitelman tulevaisuus, s. 64. ja siitä päästäisiin eroon, kun ihmiset vihdoin luonnontieteellisen tiedon avulla oppivat hahmottamaan todellisuuden ilman harhaluuloja.

Pahat ja kiusalliset henkiolennot – kuten paholainen – puolestaan edustavat Freudin mukaan tukahdutettujen ja torjuttujen viettiyllykkeiden johdannaisia.”Paholaisneuroosi 1600-luvulta”. Teoksessa Freud 2014 (Mies nimeltä Mooses ja yksijumalinen uskonto), s. 51.

 Lähteet 


 Freud, Sigmund: Minä ja ”se”, teoksessa 
 Freud, Sigmund: Mies nimeltä Mooses ja yksijumalinen uskonto. (Der Mann Moses und die monotheistische Religion, 1939). Suomennettu teoksessa 


 Viitteet 

 Kirjallisuutta 




 Aiheesta muualla 
 Freud and Religion. Freud Museum. 
 Thornton, Stephen: Sigmund Freud: Religion. Internet Encyclopedia of Philosophy. 

Freud ja uskonto
uskonto