Sorjonen

Sorjonen on suomalainen rikosdraamasarja, jonka esittäminen alkoi Yle TV1:llä syksyllä 2016. Sarjaa on luonnehdittu Suomen ensimmäiseksi nordic noir -sarjaksi.

Sarjan pääosassa on keskusrikospoliisin rikostutkija Kari Sorjonen (Ville Virtanen), joka muuttaa vakavasta sairaudesta toipuvan vaimonsa Pauliinan (Matleena Kuusniemi) ja teini-ikäisen tyttärensä Janinan (Olivia Ainali) kanssa vaimonsa lapsuuden maisemiin, kaakkoissuomalaiseen rajakaupunkiin Lappeenrantaan. Uudessa kotikaupungissaan Kari Sorjonen aloittaa työt paikallisen poliisin vakavien rikosten erikoisyksikössä (lyh. VARE).

Sarjan 11-osainen ensimmäinen tuotantokausi koostuu viidestä erillisestä rikostapauksesta, joiden otsikot ovat ”Nukkekoti”, ”Sudenkorennot”, ”Raivotar”, ”Nainen järvessä” sekä ”Loppupeli”. Toinen tuotantokausi esitettiin syksyllä 2018. Kolmannen, viimeisen tuotantokauden esitys alkoi joulukuussa 2019.Jokainen meistä pystyy pahaan – Tulossa: Sorjonen 3. Yle Areena.

Gummerus julkaisee sarjan pohjalta J. M. Ilveksen (salanimi) kirjoittamaa kirjasarjaa, jonka ensimmäinen osa Sorjonen – Nukkekoti julkaistiin lokakuussa 2016. Sorjonen voitti vuoden 2016 Kultainen Venla -gaalassa parhaan draamasarjan palkinnon. Lisäksi Ville Virtanen palkittiin sarjasta parhaan miesnäyttelijän palkinnolla ja Anu Sinisalo parhaan naisnäyttelijän palkinnolla.

 Rooleissa 
 Päärooleissa 

 Sivurooleissa 

 Muissa rooleissa 
Ensimmäinen tuotantokausi

Toinen tuotantokausi

Kolmas tuotantokausi

 Juoni 

Ensimmäinen tuotantokausi
Ensimmäinen kausi sisältää viisi erillistä rikostarinaa:

 Nukkekoti (jaksot 1–3) 
KRP:n huippututkija Kari Sorjonen (Ville Virtanen) muuttaa vaimonsa (Matleena Kuusniemi) ja tyttärensä kanssa Lappeenrantaan saadakseen aikaa perheelleen. Hän aloittaa työt paikallisen poliisin vakavien rikosten erikoisyksikössä (lyh. VARE). Sorjosen perherauha kuitenkin rikkoutuu, kun järvestä löytyy alastoman naisen ruumis. 

Perheenisä Esa Kuparinen (Jaakko Saariluoma) työskentelee seuralaispalvelun alaisuudessa ja kuljettaa Venäjältä nuoria naisia Suomeen. Kuparinen sieppaa venäjänsuomalaisen Katia Jaakkolan (Lenita Susi), koska haluaa suojella häntä. Kun Katian äiti, FSB:n (Venäjän tiedustelupalvelu) leivissä työskentelevä Lena Jaakkola (Anu Sinisalo) huomaa tyttärensä kadonneen, hän tulee Suomen puolelle etsimään Katiaa. Lena löytää Kuparisen piilopaikan, mutta Katia on kadonnut ja Esa Kuparinen murhattu.

 Sudenkorennot (jaksot 4–5) 
Yksinhuoltaja Emilia Serala (Johanna af Schultén) salakuljettaa muuntohuumeita Pietarista. Mika Tenhola (Kalle Jokinen) on ostanut kyseisiä huumeita. Mika menee hotelliin tapaamaan huumepoliisi Santeri Kamista (Lauri Tanskanen). Hän löytää kylpyhuoneesta verisen Emilian, ja vieressä makaa murhattu Kaminen, jota on isketty 11 kertaa saksilla. Mika ja Emilia poistuvat paikalta. Aamulla Kamisen ruumis löydetään, ja Sorjosen ryhmä alkaa tutkia tapausta. Lena Jaakkola liittyy Sorjosen ryhmään.

 Raivotar (jaksot 6–7) 
Oikeuslääkäri Hannu-Pekka Lundilla (Max Bremer) on seksisuhde seuralaispalvelun naiseen Natashaan (Ilona Chevakova). Kun Hannu-Pekka ja Natasha harrastavat seksiä, Natashan suusta alkaa tulla vaahtoa, ja hän joutuu sairaalaan. Sairaalassa Natasha alkaa kouristella. Samaan aikaan kaupunginjohtaja Degermanin rikkaan suvun omistamiin varastoihin on murtauduttu, ja niissä on järjestetty koiratappeluita. Natashan sisko Irina löytyy kuolleena. Sekä Irinalla että Natashalla todetaan olevan vesikauhu. He saivat tartunnan ollessaan mukana laittomissa tappeluissa, joissa koirat purivat heitä. Sorjonen alkaa pelätä, että monet hänen läheisensä ovat saaneet tartunnan.

 Nainen järvessä (jaksot 8–9) 
Elina Koivula (Saara Kotkaniemi) löytyy henkihieverissä katiskasta Saimaasta. Hänet on pidetty hengissä hengitysputken avulla. Nainen työskenteli Venäjällä prostituoituna. VARE:n pomo Taina (Kristiina Halttu) ei kuitenkaan halua, että Sorjonen tutkii tapausta. Hän haluaa Sorjosen ja VARE:n tutkivan kansanedustaja Minttu Vesterisen (Marjaana Maijala) autovarkautta.

 Loppupeli (jaksot 10–11) 
Sorjosen tytär löytyy Saimaalta veneestä verisenä ja muistinsa menettäneenä. Samasta veneestä löytyy vasaralla murhattu Esko Kaartinen (Pekka Strang). Syyttäjä Eve Eronen (Maija Paunio) pidättää Sorjosen tyttären Janinan epäiltynä Kaartisen murhasta. Sorjonen aikoo todistaa tyttärensä olevan syytön. Seppo Paltemaa (Heikki Pirhonen) on kadonnut. Myös sikoja katoaa. Oikeuden tuomari Kaarle Volkoffin (Dick Idman) vaimo, pähkinäallergikko Anne Volkoff (Sari Havas) löytyy kuolleena autostaan. Hänen elimistöstään ei kuitenkaan löydy pähkinää. 

Sorjonen epäilee, että tapaukset liittyvät toisiinsa. Hän tajuaa, että Janinalle, Esko Kaartiselle, Seppo Paltemaalle, sioille sekä Anne Volkoffille on annettu tuntematonta huumausainetta, joka lamauttaa. Tämän jälkeen osa olisi tapettu. Uhrien verestä ei löydy huumausainetta, joten Sorjonen epäilee murhaajan käyttäneen plasmalääkettä, joka estää huumausaineen näkymisen testeissä. Epäilykset kohdistuvat poliisin laboratoriossa työskentelevään Lasse Maasaloon (Sampo Sarkola). Maasalon talo löytyy palaneena.

 Toinen tuotantokausi 
Toinen kausi sisältää niin ikään viisi erillistä rikostarinaa:

 Viiden sormen harjoitus (jaksot 12–13) 
Tuntematon rekkamies murhaa äidin ja pojan, jotka paljastuvat Sonja ja Sasha Harkolaksi. Poliisi epäilee aluksi Sonjan väkivaltaista ex-miestä (Iikka Forss) murhasta, mutta Kari Sorjonen on eri mieltä. Samaan aikaan venäläinen elinkautisvanki Alexander Slavec (Dimitri Kosjakov) ottaa yhteyttä Katiaan. Alexander on Katian isä. Tapauksiin liittyy myös suomalainen asianajaja Seppo Laakkonen (Kari Heiskanen), joka ottaa yhteyttä Sorjoseen.

Kevätuhri (jaksot 14–15)
Päiväkodin johtaja Susanna Lehdon (Tarja Heinula) kodista löydetään 16 viikon vanha sikiö, joka on säilytetty formaliinissä. Sikiö oli Susannan oma lapsi. Seuraavaksi kuolee päiväkodissa työskentelevä avustaja Ronja Leppisalmi (Laura Halonen). Ronjan videokamerasta löydetään videoita, jotka viittaavat siihen, että Susanna on pahoinpidellyt päiväkodin lapsia. Susanna kiistää kaiken ja väistää poliisin kysymyksiä. Susanna lopulta pidätetään ja vangitaan, mutta sitten havaitaan, että Ronjan video oli oikeasti editoitu.

Kissan kehto (jaksot 16–17)
Tuntematon tarkka-ampuja surmaa 23-vuotiaan Klaus Lassilan (Eppu Pastinen) Lappeenrannan Hiekkalinnalla. Sorjonen on jäänyt virkavapaalle hänen vaimonsa vuoksi, ja tällä kertaa tapauksen tutkimusta johtaa Niko Uusitalo (Ilkka Villi). Ampujan seuraava uhri on 22-vuotias Katriina Ahonen, joka ammutaan autosta rannalla. Lappeenrannassa otetaan ulkonaliikkumiskielto käyttöön. Nikolla ja VARE:lla on vaikeuksia löytämään jotain yhteistä uhrien välillä, ja Niko joutuu henkilökohtaisesti pyytämään Sorjoselta apua tutkimuksissa. 

Sorjonen vastahakoisesti suostuu. Ampujan kolmas uhri on Janinan poikaystävä Elias Ström (Elias Salonen), joka ammutaan kynttiläkulkueessa pistoolilla lähietäisyydeltä. Hänen neljäs uhri on eräs perheenäiti (Karoliina Blackburn), joka ammutaan kodissaan. Uhrien muistopalvelussa Sorjonen vihdoin tajuaa, mitä uhreilla oli yhteistä: he olivat kaikki kiusaajia.

Verenneito (jaksot 18–19)
Laura Kantolan (Marketta Tikkanen) opiskelija-asunnon kylpyhuoneen seinästä löydetään ruumis. Asunnon entinen asukas Eveliina Granholm oli salaperäisesti kadonnut noin 11 kuukautta sitten. Ruumiinavauksessa oikeuslääkäri huomauttaa, että ruumiin reidestä ja rinnasta on leikattu paloja pois. Ruumis ei kuitenkaan ole Eveliina. Myöhemmin selvitetään, että se on Alina Grutzova (Linda Manelius), joka oli venäläinen opiskelija Lappeenrannassa. 

Alinan Suomessa asuvaa siskoa mennään jututtamaan, mutta siellä havaitaan toinen ruumis kylpyhuoneen seinästä. Ruumiin tunnistetaan olevan 23-vuotias Monika Seppänen. Ruumiilta puuttuu myös paloja reidestä, rinnasta ja pakarasta. Eveliina Granholmin silvottu ruumis löydetään pakastimesta hylätyssä rakennuksessa. Sorjonen epäilee, että tappaja harrastaa kannibalismia, ja Laura on seuraava uhri.

Varjoa vailla (jaksot 20-21)
Tapetun asianajajan Seppo Laakkosen pojat Valdek (Max Ovaska) ja Nikolai (Kimi Vilkkula) tulevat Sorjosen kotiin ja pyytävät häneltä apua heidän kadonneen äitinsä ja sisarpuolensa etsimiseen. Asia eskaloituu pian panttivankitilanteeksi, kun Sorjonen kohteliaasti kieltäytyy. Pojat uhkaavat ampua Sorjosta, kun VARE yrittää puuttua asiaan. Sorjonen lopulta suostuu tutkimaan poikien tapausta ja huomaa, että tilanne on paljon vakavampi ja mutkikkaampi kuin hän oli ensin luullut. 

Lena ja Niko kykenevät kuitenkin avustamaan Sorjosta etänä. Kun Niko yrittää tunkeutua Sorjosen kotiin, Nikolai ampuu häntä. Samaan aikaan metsästä löydetään Sorjosen entisen kollegan Johanna Metson (Niina Nurminen) ruumis. Lena joutuu myös vaikeuksiin Venäjällä. Nikolailla alkaa olla vieroitusoireita, ja Laakkosen pojat tulevat väkivaltaisemmiksi. VARE päättää alkaa vihdoin puuttumaan.

 Kolmas tuotantokausi 
Kolmas kausi sisältää myös viisi erillistä rikostarinaa. Sen esittäminen alkoi TV1:llä 1. joulukuuta 2019. Kymmenen jakson kausi jäi sarjan viimeiseksi.

 Jaksot 
Yleiskatsaus
Kausi Jaksoja EnsiesitysAvausjaksoPäätösjakso1 11 16. lokakuuta 2016 25. joulukuuta 20162 10 7. lokakuuta 2018 9. joulukuuta 20183 10 1. joulukuuta 2019 2. helmikuuta 2020

 Ensimmäinen tuotantokausi (2016) 

|}

 Toinen tuotantokausi (2018) 

|}

 Kolmas tuotantokausi (2019) 

|}

Huomioita

 Tuotanto 
 Tausta 
Sorjosen käsikirjoittaja-ohjaaja Miikko Oikkonen valmisteli sarjaa vuodesta 2010 alkaen. Yksi hänen tutkimistaan rikostapauksista oli vuonna 2000 Imatralla tapahtunut Eveliina Lappalaisen surma. Poliisin tutkintametodien lisäksi sarja kuvaa vaativan työn ja perhe-elämän yhdistämistä. Suomen ja Venäjän rajan läheisyys on sarjan keskeisiä aiheita.

Ensimmäisen tuotantokauden tuotantobudjetti oli noin kolme miljoonaa euroa.

 Kuvaukset 
Sarjan ensimmäistä tuotantokautta kuvattiin Lappeenrannassa 28. heinäkuuta – 14. elokuuta 2015 kahden eri kuvausryhmän voimin. Lappeenrannan kaupunki osallistui kuvauksiin avustamalla kuvauspaikkojen järjestämisessä ja mediayhteistyössä mutta ei sijoittanut tuotantoon suoraan rahaa. Lappeenrannan jälkeen sarjan kuvauksia jatkettiin liettualaisessa studiossa, johon rakennettiin muun muassa sarjassa esiintyvä poliisiasema ja päähenkilön koti.

Sorjosen ensimmäisen kauden tuotantokustannukset olivat noin kolme miljoonaa euroa. Verohallinto haki sarjan tuotantoyhtiön Fisher King Productionin konkurssiin maksamattomien verojen vuoksi syyskuussa 2016, mutta tämä ei vaikuta ensimmäisen kauden esittämiseen.

Sarjan toisen tuotantokauden suunnittelu aloitettiin jo ennen kuin ensimmäistä kautta alettiin esittää. Toista kautta kuvattiin Lappeenrannassa elokuussa 2017.

 Ulkomaat 
Sarjan englanninkielinen nimi on Bordertown, ja se valittiin huhtikuussa 2016 kahdentoista draamasarjan joukkoon, joka esitettiin Cannesissa, MipTV-festivaaleilla. Sorjonen oli esiteltävistä sarjoista ainut pohjoismainen tuotanto. Toukokuussa sarja oli esillä Pariisissa SerieMania-festivaaleilla. Sarja tullaan esittämään saksalaisella SKY Deutschland ja ranskalaisella CanalPlay -kanavalla. 

Myös yhdysvaltalainen videopalvelu Netflix on ostanut Sorjosen esitysoikeudet. Sarjaa on nähty Netflixissä ainakin Yhdysvalloissa, Kanadassa, Britanniassa, Norjassa, Ruotsissa, Tanskassa, Islannissa, Itä-Euroopassa, Venäjällä ja Alankomaissa. Yhteensä Sorjonen on tuottaja Matti Halosen mukaan levinnyt jo yli 40 maahan. Saksassa sarja on julkaistu myös DVD:nä ja blu-rayna.Bordertown / Fassungen. Online Film Database.

 Elokuva 
27. lokakuuta 2021 sai ensi-iltansa tv-sarjan pohjalta tehty elokuva Sorjonen: Muraalimurhat, joka on täysin itsenäinen teos. Sarjasta tutut näyttelijät uusivat roolinsa myös elokuvassa. Rikostutkija Kari Sorjosta näyttelee Ville Virtanen ja Lena Jaakkolaa esittää Anu Sinisalo. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet sarjankin taustalla toimineet Miikko Oikkonen ja Antti Pesonen ja sen ohjaa Juuso Syrjä.

Maaliskuussa 2022 Yle TV1 esitti elokuvan kolmiosaisena minisarjana jossa on yli 40 minuuttia ennennäkemätöntä materiaalia sekä erilainen loppu.

 Kirjat 
Kirjailija Jussi Siirilä on kirjoittanut neljä Sorjonen-romaania salanimellä J. M. Ilves.

 Sorjonen - Nukkekoti. Helsinki: Gummerus, 2016. 
 Sorjonen - Loppupeli. Helsinki: Gummerus, 2017. 
 Sorjonen - Viiden sormen harjoitus. Helsinki: Gummerus, 2018. 
 Sorjonen - Ihmispeto. Helsinki: Gummerus, 2019. 

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
 Sarjan traileri Yle Areenassa
 Yle Uutisten artikkeli Sorjosen kuvauspaikoista

Luokka:2010-luvun suomalaiset rikossarjat
Luokka:Yle TV1:n televisio-ohjelmat