Pitsinnyplääjä

Pitsinnyplääjä (La Dentellière) on sveitsiläisen Claude Gorettan ohjaama ranskankielinen draamaelokuva vuodelta 1977. Nuoren naisen mielen järkkymisestä kertova elokuva oli Isabelle Huppertin läpimurtorooli. Tarina perustuu Pascal Lainén samannimiseen romaaniin, josta kirjailija ja ohjaaja laativat yhdessä elokuvan käsikirjoituksen.

 Juoni 
Ujo ja viaton Pomme (Huppert) on töissä kauneussalongissa, asuu äitinsä (Annemarie Düringer) kanssa eikä juuri käy ulkona. Lomamatkalla Normandiassa hän tapaa kielitiedettä opiskelevan François'n (Yves Beneyton). He muuttavat asumaan yhteen, mutta taustojen erilaisuus aiheuttaa vaikeuksia parisuhteelle. Hauraan Pommen mieli murtuu, ja komediallisena alkanut elokuva saa yhä tummempia sävyjä.Fränti, Mikael: Ihastuttava Isabelle Huppert on huippuroolissaan Gorettan Pitsinnyplääjässä , Helsingin Sanomat, ei päiväystä, julkaistu yksityissivustolla. Viitattu 3.11.2016.

 Rooleissa 

 Vastaanotto 
Pitsinnyplääjä sai Cannesin elokuvajuhlilla ekumeenisen tuomariston palkinnon ja oli ehdolla Kultaisen palmun saajaksi. Se sai myös parhaan elokuvan César-ehdokkuuden.

Vuonna 1977 ensi-iltansa saaneen Pitsinnyplääjän toi Suomen teattereihin Kino-Filmin Aili Kannel. Ensi-ilta järjestettiin Helsingin Liisankadun elokuvateatteri Aulassa 16. syyskuuta 1977. Elokuvasta tuli Suomessa melkoinen menestys: vuonna 1977 se oli 106 356 katsojallaan vuoden 17. suosituin.Vuositilastot, Elokuvauutiset 2008, viitattu 3.11.2016.  Sen suosion myötä elokuvateattereihin ja -kerhoihin tuotiin muitakin Claude Gorettan ohjaustöitä sekä toisen sveitsiläisohjaajan, Alain Tannerin elokuvia.Elokuvieni mestariteokset 81: Pitsinnyplääjä, Mikael Fräntin blogi 5.3.2011. Viitattu 3.11.2016., Esitystiedot.

 Arvioita 
Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen pitää Pitsinnyplääjää intiimisti eläytyvänä ja kauniina kuvauksena toisten armoille jättäytyvän hauraan ihmisen kohtalosta määrätietoisten maailmassa. Hän antaa elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. Iltalehden Heikki Eteläpään mukaan Pitsinnyplääjä on hiljainen ja sisäistynyt, pariin kolmeen hahmoon täysin keskittyvä kuvaus nuoresta tytöstä, jolle tärkeiden naiseksi kypsymisen vuosien kielteiset kokemukset muodostuvat viiltäväksi tragediaksi.

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 
Waarala, Hannu: ”Beatricen oleminen ja aika”, essee elokuvasta, Filmihullu 4/2007.

 Aiheesta muualla 

Luokka:Sveitsiläiset elokuvat
Luokka:Vuoden 1977 elokuvat
Luokka:Romaaneihin perustuvat elokuvat