Matti Lukkarila

Matti Juhani Lukkarila (s. 12. tammikuuta 1955 Utajärvi)  on suomalainen elokuvatutkija. Hän on toimi vuodesta 1993 vuoteen 2022 Kansallisen audiovisuaalisen instituutin ja sen edeltäjän Suomen elokuva-arkiston johtajana.Savonen, Tuomas: 50 vuotta huomenna: Filmikärpänen puri oululaispoikaa , Turun Sanomat 11.1.2005. Viitattu 27.11.2016.

Henkilöhistoria
Matti Lukkarila syntyi vaihdemies Heikki Lukkarilan ja Martta Isoahon perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1980 on Liisa Sinikka Härmä. Lukkarila varttui Oulussa ja innostui elokuvista jo koulupoikana. Vuonna 1974 ylioppilaaksi tullut Lukkarila opiskeli Oulun yliopistossa ja vuodesta 1985 Länsi-Berliiniissä ja eteni tohtoritutkintoon asti. Oulun yliopistossa 1991 tarkastetun väitöskirjan aiheena olivat unkarilaisen Béla Balázsin elokuvateoriat. 1990-luvun alussa Lukkarila toimi vierailevana tutkijana Wisconsinin yliopiston elokuvatutkimusyksikössä Wisconsin Center for Film and Theater Research.

Julkaisuja
Teatterielämää Oulussa vuosina 1879–1905 : luetteloita ja hiukan tulkintaa. Oulun ja sen lähiympäristön sanataide -tutkimusprojekti, 1981. .
 Etsijät, 1983
 Kun hirviöt heräävät: kauhu ja taide, 1986 (toim. Raimo Kinisjärven kanssa)
 Elokuvateorian historia: artikkelikokoelma, 1989 (toim. Raimo Kinisjärven, Tarmo Malmbergin ja Tauno Malmbergin kanssa)
 Sininen valo : Béla Balázs ja hänen elokuvateoriansa, 1991 (väitöskirja, julk. Pohjoinen, )
 Elävän kuvan vuosikirja 1992, 1992 (Erkki Huhtamon kanssa)
 Pietarin formalistit, 2000 (toim. Tapio Riihimäen kanssa)
 Valentin Vaala, 2004 (Kimmo Laineen ja Juha Seitajärven kanssa). 

Lähteet

Luokka:Valtionlaitosten johtajat
Luokka:Suomalaiset elokuvatutkijat
Luokka:Vuonna 1955 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt