Joseph P. Bradley

Joseph Philo Bradley (14. maaliskuuta 1813 Berne, New York – 22. tammikuuta 1892 Washington (DC)) oli yhdysvaltalainen juristi. Vuonna 1870 silloinen presidentti Ulysses S. Grant nimitti Bradleyn Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomariksi. Puoluekannaltaan Bradley oli republikaani, joskaan häntä ei pidetty kovin poliittisena.

Bradley tunnetaan erityisesti osallistumisestaan 15-henkiseen komissioon, joka teki vuonna 1878 Rutherford B. Hayesista Yhdysvaltain presidentin, vaikka tämä sai vaaleissa vähemmän ääniä kuin vastaehdokkaansa Samuel J. Tilden. Erikoisen valintamenettelyn taustalla oli republikaanien ja demokraattien välinen kiista, jossa kumpikin puolue syytti toisiaan vaalivilpistä. Tilanteen ratkaisemiseksi kongressi nimitti 15-henkisen komission pohtimaan, kumman puolueen lähettämät äänet kolmessa osavaltiossa pitäisi laskea. Komissioon piti alun perin kuulua seitsemän republikaania, seitsemän demokraattia ja puolueeton tuomari David Davis. Saadakseen Davisin puolelleen demokraatit nimittivät hänet Illinoisin senaattoriksi, mutta Davis päättikin erota komissiosta nimityksen takia, jolloin Bradley nimitettiin hänen tilalleen. Republikaanina Bradley äänesti oman puolueensa ehdokasta, minkä seurauksena Hayes valittiin komission äänin 8–7 Yhdysvaltain presidentiksi.

 Lähteet 

Luokka:Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomarit
Luokka:Vuonna 1813 syntyneet
Luokka:Vuonna 1892 kuolleet