Pölhökanto Iijoen törmässä

Pölhökanto Iijoen törmässä on kirjailija Kalle Päätalon omaelämäkerrallisen romaanisarjan Juuret Iijoen törmässä 26. ja viimeinen osa. Kirja kertoo Päätalon kirjailijanurasta kirjailijan esikoisromaanin Ihmisiä telineillä (1958) ilmestymisen jälkeen.

Kirjan nimessä oleva sana "pölhökanto" tarkoittaa tuulen katkaisemaa puunrunkoa, josta jää korkea kanto metsään lahoamaan. Kirja on rekisteröity Bookcrossingiin.https://www.bookcrossing.com/searchbooks?BookType=0&Title=P%C3%B6lh%C3%B6kanto&TitleExact=false&Author=P%C3%A4%C3%A4talo&AuthorExact=false&JournalText=&Status=All&Category=0&ISBN=&BCID=&BcidTarget=NewJournalEntry&MemberName=&BookSort=Title&SortDirection=Descending#search-top

Kirjan tapahtumat
Kirjan kuvaama ajanjakso kattaa neljä vuosikymmentä 1950-luvun lopulta alkaen. Romaani lähtee niistä tunnelmista, joihin Kalle jäi esikoisromaaninsa ilmestyttyä. Rakennusmestarin työ jatkuu kiivastahtisena, ja Tampereelle ja lähiympäristöön nousee rakennus toisensa jälkeen Kallen ohjauksessa. 

Samanaikaisesti jatkuu kotona toisenlainen urakka: kaikki vapaa-ajat Kalle naputtaa kirjoituskonetta, ja syksy syksyltä syntyy valmista myös kirjallisuuden saralla. Perhe kasvaa nelihenkiseksi, ja Kalle saa kokea niin perhe-elämän iloa kuin sen huoliakin. Kirjailijan elämä vaatii ujolta mieheltä julkisuudessa oloa, mutta tuo mukanaan myös arvokkaita uusia tuttavuuksia.

Vaikka Kalle perheineen vierailee ahkerasti Taivalkoskella, jonne varsinkin jouluisin kokoontuu koko laajentunut Päätalon kattilakunta, hän vähitellen juurtuu Tampereelle pihamaalleen istuttamiensa omenapuiden tavoin. Tampereella on perhe, työ ja yhä laajeneva ystävä- ja tuttavapiiri. Elämä alkaa näyttää valoisampia ja vauraampia puoliaan. Tasaisen nousun katkaisee kuitenkin Kallen reistaileva terveys; vankka ja työlle ahne mies joutuu sydämensä vuoksi löysäämään tahtiaan. Eikä siinä kylliksi, vaan Kalle joutuu työssään kirvelevän, joskin kirjoittamisen kannalta onnekkaan ratkaisun eteen.

Kirjan lopulla ikääntyvä Kalle Päätalo seisoo synnyinkotinsa tanhuvilla kuin yksin jäänyt pölhökanto eli tuulen katkaisema puunrunko. Ikätoverit ovat kuolleet ja nuoremmatkin ovat vanhenemassa. Mitä liikkuukaan jäljelle jääneen mestarin mielessä?Pölhökanto Iijoen törmässä, takakansiteksti. 

Lähteet

Luokka:Juuret Iijoen törmässä
Luokka:Vuoden 1998 kirjat