Agía Eiríni (Kéa)

Agía Eiríni (; myös Agía Iríni) on pronssikautisen kykladisen kulttuurin aikaisen asutuksen arkeologinen kohde Kéan saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren pohjoisosassa lähellä Vourkárin kylää. Paikka on saanut nykyisen nimensä siellä sijaitsevasta Pyhälle Irenelle (Agía Eiríni) omistetusta kirkosta. Paikan muinaista nimeä ei tunneta.

pienoiskuva|vasen|Agía Eirínin asutuksen raunioita.
Agía Eiríni on yksi Egeanmeren saarten merkittävimpiä esihistoriallisia kohteita. Asutus on syntynyt viimeistään neoliittisen kivikauden lopulla noin 3000 eaa. ja se on ollut käytössä noin vuoteen 1450 eaa., jolloin se tuhoutui suuressa maanjäristyksessä. Asutuksella on ollut käytössään suojaisa satama. Keramiikkalöytöjen perusteella asutus on harjoittanut laajaa kauppaa Egeanmeren alueella ja on se ollut kiinteissä yhteyksissä sekä Kreetan minolaisen kulttuurin että Manner-Kreikan kanssa. Agía Eirínin arvellaan toimineen yhdyslinkkinä minolaisen ja mantereen mykeneläisen kulttuurin välillä 1700-luvulta eaa. lähtien.

pienoiskuva|vasen|Agía Eirínin asutuksen raunioita.
Alueen järjestelmälliset arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1960. Niitä on suorittanut American School of Classical Studies at Athens. Alueelta on löydetty varhaiskykladisia rakennuksia noin ajalta 2500–2000 eaa. Keskiseltä pronssikaudelta noin vuosilta 2000–1600 eaa. on säilynyt linnoitusrakennelmia sekä temppelin jäänteet. Suurimpiin rakennuksiin kuuluu minolainen ”kartano” (joskus nimellä ”palatsi”). Temppeli sijaitsi hieman erillään asutuksesta. Se on osa rakennusta, jonka koko on noin 23 x 6 metriä. Kyseessä on yksi ensimmäisiä löydettyjä minolaisen ajan temppeleitä, mikä on osaltaan osoittanut vääräksi sen aiemman luulon, ettei minolaisilla olisi ollut erillisiä suuria temppeleitä.

Tutkimus on osoittanut, että Agía Eirínin temppeli on ollut jatkuvassa käytössä asutuksen tuhon jälkeen jopa tuhat vuotta. Se oli rakennettu noin vuonna 1400 eaa., korjattu uuden maanjäristyksen jälkeen noin vuonna 1200 eaa., ja ollut käytössä aina hellenistiselle ajalle (noin 300 eaa.) saakka. Paikalta löydetyssä antiikin aikaisessa votiivikirjoituksessa temppelin kohteeksi mainitaan Dionysos. Tämä osoittaa jatkuvuutta minolais-mykeneläisen ja antiikin kreikkalaisen uskonnon välillä. Erikoista on myös se, ettei Kéa muutoin ole ollut merkittävä keskus antiikin aikana. Temppeliä lukuun ottamatta paikka on ollut antiikin aikana vain pienimuotoisessa käytössä.

Temppelistä on löydetty muun muassa noin kahdenkymmenen naispuolisen terrakottapatsaan (korai) jäänteitä sekä taidokkaita keramiikka- ja käsityöesineitä. Patsaiden on arveltu esittävän joko jumalattaria tai (tanssivia) papittaria. Löydökset ovat Ioulídan arkeologisessa museossa.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Kéa
Luokka:Minolaiset arkeologiset kohteet