Polarimetri

Polarimetri on laite, jota käytetään määrittämään optisesti aktiivisen yhdisteen kykyä kääntää tasopolarisoidun sähkömagneettisen säteilyn, tyypillisimmin näkyvän valon, polarisaatiosuuntaa. Polarimetri on hyvin yleisesti käytetty laite määritettäessä yhdisteiden ominaiskiertokykyä ja enantiomeerista puhtautta. 

 Polarimetrin rakenne 
pienoiskuva|400x400px|Polarimetrin rakenne. Polarimetrissä käytetään valonlähteenä tasopolaroitua valoa eli valoa, joka värähtelee vain yhdessä suunnassa. Tasopolaroitu valo saadaan polarisaattorin avulla  Tasopolaroidun valon kulkiessa optisesti aktiivisen aineen tai sen liuoksen läpi, valon säde törmää kiraalisiin molekyyleihin, jolloin säteilyn värähtelytason suunta muuttuu. Polarimetriputkeen katsomalla todetaan kierron arvo asteina ja onko se positiivinen (+, myötäpäivään, dextrorotatory) vai negatiivinen (-, vastapäivään, levorotatory). 
Polarimetri koostuu säteilynlähteestä, joka tuottaa monokromaattista valoa ja käytetyimpiä ovat natriumlamppu (589 nm) tai elohopealamppu (546 nm). Tarkimmissa laitteissa valonlähteenä käytetään laseria. Säteily johdetaan säteilynlähteestä polarisaattorille, joka tasopolarisoi valon. Tämän jälkeen valonsäde johdetaan tutkittavaa yhdistettä sisältävän näyteputken läpi detektorille, jossa valon värähtelysuunta analysoidaan ja mitataan. Valon polarisaation kiertyminen myötäpäivään on (+)-suunta ja kääntyminen vastapäivään on (-)-suunta.Mary An Godshall: Sugar, Sugar Analysis, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 7.12.2015Günter Gauglitz: Ultraviolet and Visible Spectroscopy, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2008. Viitattu 7.12.2015 Detektorin ja näyteputken välillä voi olla Wollaston-prisma ja Faraday-muunnin.

 Polarimetrin käyttökohteita 
Polarimetria käytetään määrittämään optisesti aktiivisten yhdisteiden ominaiskiertokykyä [α]. Tämä arvo on yhtä suuri kuin polarimetrillä havaittu kiertokulma α jaettuna näytteen konsentraatiolla ja näyteputken pituudella.

Polarimetri on erityisen käytetty laite tuotettaessa sokereita bioteknisesti ja näissä tapauksissa laitetta kutsutaan usein sakkarometriksi. Polarimetria käytetään esimerkiksi bioreaktoriin syötettävän melassin sokerikonsentraation määrittämiseen. Polarimetria voidaan käyttää myös selluloosapitoisuuden määrittämiseen, mutta tällöin liuos ei saa olla samea.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Optiset laitteet