Deidamia

Deidamia (HWV 42) on Georg Friedrich Händelin viimeiseksi jäänyt ooppera. Kolminäytöksisen teoksen italiankielisen libreton on tehnyt Paolo Antonio Rolli.

Se sai kantaesityksensä 10. tammikuuta 1741 Lontoon Lincoln’s Inn Fields Theatressa. Kantaesityksen jälkeen ooppera esitettiin Lontoossa vain kahdesti. Deidamia jäi Händelin viimeiseksi oopperaksi ja hän keskittyi sen jälkeen oratorioihin.

Vasta 1950-luvulla ooppera löydettiin uudelleen ja se on tuotettu näyttämölle joitakin kertoja. Itäsaksalainen Hallen teatteri toteutti sen 1977 Wolfgang Kerstenin ohjaamana, kapellimestarina Thomas Sanderling. Esitys nähtiin vierailunäytäntönä myös Suomen Kansallisoopperassa syksyllä 1977.Pienet palat: Deidamia, kirj. E. J., Kotiliesi 18/1977, s. 6. Vuonna 2012 Deidamian toteutti De Nederlandse Opera Amsterdamissa David Aldenin ohjaamana.Loomis, George: "Twists and Turns on the Achilles Myth in Handel's 'Deidamia'". The New York Times 27.3.2012. Viitattu 13.10.2015. Teos on myös levytetty.

Juoni
Oopperan tapahtumat sijoittuvat antiikin Kreikkaan. Skyroksen kuningas Lykomedes kuulee kreikkalaisten liittoutuneen Troijaa vastaan, ja lähetystö vaatii Skyrosta liitymään mukaan. Oraakkelin mukaan Troijan valtaus ei onnistuisi ilman Akhilleusta, joka kuitenkin saisi surmansa valtauksessa. Akhilleus piileskelee Skyroksella, eikä Lykomedes haluaisi paljastaa tätä. Akhilleuksen rakastettu Deidameia (lat. Deidamia) yrittää myös suojella tätä, mutta viekas Odysseus paljastaa Akhilleuksen. Akhilleus haluaa lähteä valtaukseen, koska hänen mukaansa kohtaloaan ei voi paeta.

Lähteet

Aiheesta muualla
Oopperan libretto (pdf)  

Luokka:1740-luvun musiikkiteokset
Luokka:Georg Friedrich Händelin oopperat
Luokka:Italiankieliset oopperat