International Workers’ Order

The International Workers’ Order oli Yhdysvalloissa vuosina 1930–1954 toiminut kansallisten työväenjärjestöjen katto-organisaatio.

Järjestö sai alkunsa New Yorkissa vuonna 1892 perustetusta juutalaisten työväenyhdistysten kattojärjestöstä Arbeiter Ring – Workmen’s Circle. 1920-luvun alussa se jakautui kommunisteihin ja sosiaalidemokraatteihin. Kommunistit ryhtyivät laajentamaan International Workers’ Orderia kansalliselta pohjalta järjestetyksi keskinäisen avun järjestöksi. 1930-luvun puolivälissä se käsitti juutalaisten ja englanninkielisten lisäksi 13 kansallista liittoa. Yhdysvaltain kommunistisen puolueen johtama järjestö tarjosi jäsenilleen halpoja terveys- ja henkivakuutuksia, ylläpiti siirtolaisten omakielistä kulttuuritoimintaa ja organisoi poliittisia mielenilmauksia. Sen toiminta oli aktiivisinta toisen maailmansodan jälkeen, jolloin liitoissa oli lähes 200 000 jäsentä.

Yhdysvaltain Suomalainen Työväenjärjestö liittyi IWO:n jäseneksi toukokuussa 1941 nimellä Amerikan Suomalainen Keskinäisen Avun Järjestö (eng. Finnish American Mutual Aid Society). Sen paikallisyhdistykset järjestettiin lodgeiksi, jotka erotettiin toisistaan järjestysnumeroilla.  Suomalaisen järjestön sihteerinä työskenteli ensin Onni Kaartinen ja sittemmin kuolemaansa saakka Carl Päiviö . Sen toimeenpanevan komiteaan kuuluivat muun muassa Julius Ranta, Toivo Vuorela, Emma Mattila, Michael Wästilä, Helen Kruth, Alex Nyberg, Richard Björkbacka ja Jenny Mulari .

Toisen maailmansodan jälkeen alkaneen kylmän sodan aikana järjestö joutui kommunisminvastaisen ajojahdin kohteeksi. Viranomaiset luokittelivat IWO:n kumoukselliseksi järjestöksi vuonna 1947 ja New Yorkin osavaltion tarkastusvirasto lakkautti sen vakuutuslainsäädännön vastaisena. Yhdysvaltain korkein oikeus vahvisti päätöksen vuonna 1953.

Lähteet

Luokka:Kommunistiset järjestöt
Luokka:Yhdysvaltalaiset järjestöt