Talouskuri

Talouskuri, talouskuripolitiikka, austerity tai kurjistava talouspolitiikka () tarkoittaa politiikkaa, jossa erilaisilla talouspoliittisilla toimenpiteillä 
pyritään pienentämään valtiontalouden budjetin alijäämää.

Talouskuripolitiikan tehokkuudesta ja hyödyllisyydestä on käyty kiivasta 
keskustelua puolesta ja vastaan, eikä konsensusta ole toistaiseksi löytynyt.

Alberto Alesina, Carlo Favero ja Francesco Giavazzi totesivat kirjassaan, että talouskuri voi kasvattaa kansantuotetta, kun menoleikkaukset lisäävät yksityisiä investointeja ja kulutusta sekä vientiä.

Brownin yliopiston poliittisen taloustieteen professori Mark Blyth määrittelee kirjassaan Talouskuri (2017) talouskuripolitiikan tietoiseksi deflaatioksi, jonka tarkoitus on sopeuttaa taloutta ja palauttaa kilpailukykyä alentamalla palkkoja, hintoja ja julkisia menoja. Keskeisin keino tähän on valtion budjetin, velan ja alijäämän leikkaus, jonka katsotaan parantavan sijoittajien markkinaluottamusta. Blyth suhtautuu tähän oletukseen kriittisesti ja katsoo sen olevan paremminkin teoreettinen hypoteesi, kuin empiirisesti osoitettu säännönmukaisuus.

 Talouskuri käytännössä 

Talouskurin toteutustavoista keskeisimmät ovat verojen korotukset ja menoleikkaukset julkisiin palveluihin.

Organisaatioissa talouskuri merkitsee yleensä menojen, käytännössä joko toimintojen ja henkilöstön karsimista.

Talouskuri-käsite on liitetty tilanteisiin, joissa vaikeuksiin joutunutta taloudellisesti avustava taho asettaa auttamisen kohteen toteuttaman kustannustensa karsimisen sen lainoittamisen tai velkajärjestelyn ehdoksi. Käytännön esimerkkinä tästä on esimerkiksi IMF:n, EKP:n ja euroryhmän vaateet Kreikan valtiota kohtaan Kreikan talouskriisin lainoittamisen yhteydessä.

Helsingin Sanomien mukaan Euroopassa nimenomaan talouskuuri pelasti kriisimaat, kuten Kreikan vasemmistopääministeri Aléxis Tsípraskin myönsi.

 Kritiikki 

 Kritiikki tieteellisessä tutkimuksessa 

Suomi noudatti 1990-luvun lamassa tiukkaa talouskuria, ja pyrki välttämään velanottoa viimeiseen saakka. Tämä johti työttömyyden räjähtämiseen lyhyessä ajassa 2 %:n tietämistä lähes 18 %:iin. Noudatettu politiikka siis syvensi ja pahensi lamaa. https://www.tuni.fi/alustalehti/2017/04/04/marx-lama-ja-voiton-suhdeluvun-laskutendenssi/. Lopulta velanoton kasvattamiseen jouduttiin kuitenkin kasvaneiden sosiaalimenojen vuoksi, ja velkaa piti lopulta ottaa enemmän kuin jos olisi alusta saakka elvytetty.Terve talous, kipeät leikkaukset – Talouskuri ja terveysretoriikka. Tampereen yliopiston yhteiskuntatieteet.. Suomi ei ole sen jälkeenkään päässyt lamaa edeltäneeseen hyvään työllisyystilanteeseen.

Esimerkiksi julkisen tutkimusrahoituksen laskusta johtuneen henkilökunnan vähennyksen on todettu johtaneen ongelmiin kansallisen innovaatiojärjestelmän suorituskyvyssä.

Talouskuria kritisoitaessa voidaan tuoda esille sen aiheuttamia ongelmia, kuten jonkin väestöryhmän tai -ryhmien aseman heikkenemistä sekä vaikutuksia elintasoon ja elämänlaatuun.

Talouskurin käsite on liitetty tutkimusuutisoinnissa mm. itsemurhien määrän lisääntymiseen.

Tutkijat House, Proebing & Tesar (2017, sivu 3) ovat tehneet laajan empiirisen analyysin austerity-politiikan vaikutuksista finanssikriisin jälkeen. Estimointi on tehty DSGE-mallilla euroalueen valtioiden sarjasta 2010-2014. Tutkimuksen analyysituloksista nähdään, että aggregaattituotanto EU10-maissa (Belgia, Saksa, Viro, Ranska, Luxemburg, Alankomaat, Itävalta, Slovenia, Slovakia ja Suomi) olisi noin kolmen prosentin laskun sijaan kriisiä edeltävällä tasollaan ilman austerity-toimenpiteitä. Efekti on vielä korostuneempi GIPSI-maissa (Kreikka, Irlanti, Portugali, Espanja, Italia), jossa aggregaattituotanto olisi laskenut 18 %:n sijaan vain 1 %:n. Estimointi osoittaa austerity-politiikan olevan tehoton myöskin julkisen velkasuhteen vähentämisessä BKT:n dramaattisen kontraktioefektin vuoksi.

Ainosvuo (2017) tulee aihetta käsittelevässä tutkimuksessaan seuraavaan lopputulemaan:

 Kritiikki politiikassa 

Politiikassa sosialistiset puolueet on tulkittu talouskurivastaisina sekä velkaelvytystä suosivina. Toisaalta myös porvaripuolueita on kritisoitu leikkauksien suosimisesta veronkiristysten kustannuksella.

 Talouskuri julkishallinnon ulkopuolella ja yksilötasolla 

Talouskurin käsitettä on laajemassa merkityksessään käytetty kuvaamaan myös julkishallinnon ulkopuolisten organisaatioiden tai yksilöiden taloudenhallintaa.

Talouskurin ajatus ei ole uusi. Sitä kuvaa esimerkiksi suomalainen sanonta ”suu säkkiä myöten”, missä ”suu” viittaa kulutukseen ja ”säkki” käytössä oleviin tuloihin.ks. esim. 

Talouskurin vastakohdaksi voidaan esittää kuriin alistetun halut, kuten ilmenee Takuusäätiön asiakkaina olevien ylivelkaantuneiden kokemuksista: ”Arjessa selviytyminen merkitsi kieltäytymistä monista haluista. – – Nyt hän oli hyväksynyt tiukan talouskurin ja oppinut asennoitumaan siihen oikein.”Peura-Kapanen ym. 2010, 70

Talouden käsitteiden ohessa on hyvä muistaa, että julkishallinto makrotalouden toimijana, ja yksittäinen toimija kuten yhdistys, yritys tai yksilö eivät merkittävästi erilaisina talouden toimijoina ole järkevästi rinnastettavissa keskenään.

 Katso myös 
 Leikkaus (talouspolitiikka)
 Julkinen palvelu
 Finanssipolitiikka
 Taloustiede
 Kestävyysvaje
 Leikkauspolitiikan vastainen liike

Lähteet







Viitteet

Kirjallisuutta
Autto, Janne. Talouskuri tuli Suomeen. Tampere: Vastapaino, 2023. 


Aiheesta muualla

Australialainen taloustutkija: Euroalue on joukkopsykoosissa Helsingin Sanomat, 7.10.2015.

Yhteiskuntatieteellistä tutkimusta


Luokka:Talouspolitiikka