Saima Tawast-Rancken

Saima Hellin Maria Tawast-Rancken (9. lokakuuta 1900 Pieksämäki – 29. kesäkuuta 1983 Jäppilä) oli suomalainen lääkäri ja fysioterapian kehittäjä. Hän sai professorin arvonimen 1964.

 Elämä ja ura 
Tawast-Ranckenin vanhemmat olivat August Tawast (1869–1920) ja Maria Henrika Varis (1868–1922). Tawast-Rancken kirjoitti ylioppilaaki Mikkelin suomalaisesta yhteiskoulusta 1920, jonka jälkeen hän valmistui lääketieteen lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta 1933, ja väitteli samana vuonna lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi. 

Tawast-Rancken työskenteli Helsingin yliopistollisen sairaalan alilääkärinä 1936–1958, HYKS:n kirurgian klinikan osastoylilääkärinä 1958–1966 ja Meilahden sairaalan osastoylilääkärinä 1966–1968. Lääkärintyönsä ohella hän toimi Helsingin yliopiston voimistelulaitoksen tuntiopettajana 1945–1966, fysikaalisen lääketieteen dosenttina 1955–1967, Työväen akatemian opettajana 1935–1945 sekä Lääkintävoimisteluopiston lääkinnällisenä johtajana ja luennoitsijana 1944–1968. Lääkintävoimisteluopisto perustettiin hänen aloitteestaan Invalidisäätiön yhteyteen vuonna 1944.

Tawast-Rancken oli myös Lääkintöhallituksen tieteellisen neuvoston jäsen, Mannerheimliiton liittoneuvoston jäsen 1936–1962 sekä Jyväskylän kasvatusopillisen korkeakoulun liikuntatieteellisen osaston opetusta suunnittelevan valtion komitean jäsen 1960–1962. 

 Perhe 
Saima Tawast-Ranckenin puoliso oli professori Dodo Rancken, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1930. Tawast-Ranckenilla oli ottolapsi, jonka hän adoptoi miehensä kuoleman jälkeen vuonna 1940.

 Teokset 

 Lähteet 

Luokka:Suomalaiset lääkärit
Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet
Luokka:Vuonna 1900 syntyneet
Luokka:Vuonna 1983 kuolleet