Samuli Tervo

Samuli Tervo (9. elokuuta 1871 Siikajoki – 12. maaliskuuta 1953 Joensuu) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1911–1914, 1927–1929 ja 1936–1948.

 Elämä 
 Nuoruusvuodet 
Siikajoen Revonlahdessa syntyneen Samuli Tervon vanhemmat olivat Pudasjärvestä kotoisin ollut torppari Samuel Tervo (1802-1878) ja Lovisa Korkala (s. 1832). Hän siirtyi työelämään jo kymmenvuotiaana. Tervo oli aluksi renkinä ruokapalkalla ja myöhemmin metsätyömailla sekä tehtailla, kunnes ryhtyi 16-vuotiaana suutariksi. 

 Politiikkaan 
Tervo oli vuonna 1898 toimintansa aloittaneen Raahen työväenyhdistyksen perustajajäseniä ja liittyi myös sosialidemokraattiseen puolueeseen jo perustamisvuonna 1899. Hän osallistui muun muassa Oulun puoluekokoukseen ja toimi puoluelehtien avustajana sekä vaikutti osuustoimintaliikkeessä. Vuonna 1908 Tervo palkattiin sosialidemokraattien piirisihteeriksi Ouluun. Hänet valittiin eduskuntaan 1911. Jätettyään kansanedustajan tehtävänsä Tervo muutti 1914 Kotkaan, jossa hän työskenteli Kotkan Työväen Osuuskaupan kenkämyymälän hoitajana. Vuonna 1917 Tervo siirtyi Viipurin Osuusliikkeen jalkineosaston hoitajaksi. 

Sisällissodan aikana Tervo toimi punaisten hallinnossa Viipurin lääninhallituksen kamreerina. Hän kertoi vastustaneensa aseellista kapinaa, eikä uskonut punaisten voittoon, mutta lähti mukaan velvollisuudentunnosta työväenliikettä kohtaan. Kansanvaltuuskunnan paettua huhtikuun alussa Viipuriin Tervo tapasi Edvard Gyllingin, jonka kanssa hän ryhtyi suunnittelemaan toimenpiteitä sodan lopettamiseksi. Tervo järjesti kokouksen, johon osallistuivat muun muassa Kössi Ahmala, Emanuel Aromaa ja Paavo Leppänen. Heidän tarkoituksenaan oli kääntyä kansanvaltuuskunnan sekä Pietarissa toimivien ulkomaiden edustajien puoleen, mutta sekasortoiseen tilaan ajautunut kansanvaltuuskunta ei innostunut ajatuksesta. Valkoisten hyökkäyksen käynnistyessä Tervo otti mukaansa lääninvaltuuskunnan arkiston kassoineen ja pakeni taistelujen melskettä kotiinsa Loikkasen esikaupunkiin. Hän onnistui välttämään valkoisten kostotoimet. Toukokuun lopussa Tervo kutsuttin kuulusteluihin, joiden päätyttyä hänet vangittiin ja tuomittiin syyskuussa valtiorikosoikeudessa kahdeksaksi vuodeksi kuritushuoneeseen.

 Paluu eduskuntaan 
Tervo armahdettiin jo 1919. Vapauduttuaan hän jatkoi toimessaan Viipurin Osuusliikkeen myyjänä. Merijoella asunut Tervo vaikutti myös Viipurin maalaiskunnan kunnalliselämässä ja oli Suomen Liiketyöntekijäin Liiton aktiiveja. Vuodesta 1924 lähtien hän työskenteli sosialidemokraattien piirisihteerinä Joensuussa. Tervo valittiin eduskuntaan jälleen 1927 ja uudelleen 1936. Hän oli presidentin valitsijamies vuosina 1937, 1940 ja 1943 sekä kuului Joensuun kaupunginvaltuustoon. Samuli Tervo kuoli JOensuussa 81-vuotiaana maaliskuussa 1953.

 Perhe 
Samuli Tervon puoliso oli Hilma Maria Jaaranen (s. 1887), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1904. Hilma Tervo vaikutti Suomen Sosialidemokraattisessa Työläisnaisliitossa ja toimi muun muassa Joensuun työväentalon ravintolan emännöitsijänä.

Lähteet

 Aiheesta muualla 

Luokka:Kansanedustajat
Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Luokka:Joensuun kaupunginvaltuutetut
Luokka:Suomen sisällissodan punaiset
Luokka:Oulun läänin eteläinen vaalipiiri
Luokka:Pohjois-Karjalan vaalipiiri
Luokka:Vuonna 1871 syntyneet
Luokka:Vuonna 1953 kuolleet