Helvi Hyvärinen

Helvi Maria Hyvärinen (26. syyskuuta 1906 Kajaani – 19. tammikuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari, kuvanveistäjä, piirtäjä ja  runoilija. Hän debytoi Helsingissä vuonna 1937.

Hyvärinen opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1934–1938. Helsingin yliopistossa hän suoritti saksan, kirjallisuuden ja taidehistorian opintoja. Opinnot keskeytyivät struuman vuoksi, mutta hänelle tehty leikkaus onnistui. Hän opiskelikin sitten Ateneumissa kuvanveistäjäksi kuvanveistoluokalla. Hyvärinen oli yksi Suomen harvoista naiskuvanveistäjistä 1940-luvulla.

 Näyttelyt 

Helvi Hyvärinen osallistui ryhmänäyttelyihin Imatralla, Tampereella, Lohjalla, Hämeenlinnassa ja Helsingissä. Lisäksi hän osallistui Nuorten näyttelyyn ja lukuisiin Suomen Taiteilijain sekä Suomen Kuvanveistäjäliiton näyttelyihin. Hyvärinen piti monia yksityisnäyttelyitä Helsingissä, Tukholmassa ja Kajaanissa. Ulkomailla hän osallistui näyttelyihin Saksassa, Moskovassa, Leningradissa, Budapestissä, 
Oslossa, Bergenissä ja Rostockissa.

 Julkinen taide 
Helvi Hyvärisen töitä on nähtävillä muun muassa Ateneumin taidemuseossa, Kajaanin taidemuseossa, Hämeenlinnan taidemuseossa, Imatran taidemuseossa ja Rovaniemen taidemuseossa.

Hyvärinen on tehnyt graniittisen sankarimuistomerkin Soinin pitäjään, graniittiveistoksen Ilves ja pentu (1962) Espoon Asuntosäätiö Tapiolalle, Pohjolan osuuskunnan ansiomitalin Lentävät Kurjet Helsingin yliopistolle, graniittisen Ilvesemon Lapinlahden kansakoululle Helsinkiin, pronssisen äänestyskilpailun palkinnon, Taisteleva kukko, Kainuuseen, graniittiset sankaripatsaat Soiniin sekä pronssisen Vaadin ja vasa -teoksen Postipankkiin Rovaniemelle. Vuonna 1994 Asuntosäätiö lahjoitti Ilves ja pentu -veistoksen Espoon kaupungille.

 Taide 

Helvi Hyvärinen tunnetaan Högforsin tehtaalle suunnittelemista valurautaisista eläinaiheisista tauluista ’Poroemo ja vasa’, ’Hanhet’ ja ’Kurjet’. Hän suunnitteli myös 'Saukko ja kala' tuhkakupin. Aiheena ilves toistuu usein taiteilijan töissä. Hyvärinen tarkkailikin usein eläimiä Kainuun kesämökillään ja Helsingissä Korkeasaaressa. Häntä voidaan pitää suomalaisen eläinkuvauksen uudistajana. 
Helvi Hyvärisen taiteessa on havaittavissa 1960-luvun puolivälistä alkaen enemmän pelkistettyjä muotoja ja abstraktioita aikaisemman realistisen ilmaisun sijaan. Vaikka Hyvärisen muotokieli on vapaata, on hänen veistoksensa tunnistettavissa. Helvi Hyvärinen on suunnitellut yhteispohjalaisen osakunnan pöytämitalin Natio Ostrobotniensis.

 Lähteet 
 Kuvataiteilijamatrikkeli, Helvi Hyvärinen
 Karkkilan ruukkimuseo Senkka ja kaupunginkirjasto, Helvi Hyvärisen ”Poroemo ja vasa”
 EMMA - Espoon modernin taiteen museo , Ilves ja pentu / Helvi Hyvärinen, 1962
 Kainuun Museo, Helvi Hyvärinen
 Museovirasto, mitali
 Suomen taiteilijaseura: Kuvataiteilijat 1986, toim. Mauri Faven, Erkki Hirvelä, Jorma Hautala, Reino Laitasalo, Antti Lampisuo, Pirkko Nukari, Maria-Liisa Saastamoinen ja Päivi Lampinen, ; sivu 122-123

Viitteet

 Aiheesta muualla 
 Kansallisgalleria, Helvi Hyvärinen
 Kirjav@ – Kansallisgallerian kirjaston kokoelmatietokanta, Helvi Hyvärinen
 Sininen torni, teksti ja kuvitus: Hanna Immonen, 2006, 
 Konttinen, Riitta: Finnish women artists, Helsinki: Ministry for Foreign Affairs, 1996, ISSN:	1238-173X
 Silkkiuikusta pronssilinnuksi, Anto Leikola - Hannele Savelainen, 
 Suomalaista kuvanveistotaidetta, toimi. Oula Pakkala ym. Suomen kuvanveistäjäliitto, 1974
 Suomen taide 1968
 Suomen taide: vuosikirja 1956–1957
 Ilves ja pentu 
 HS 50 vuotta sitten 8.9.1965, Taidenäyttelyt alkavat
 Suomalaisen kuvataiteen bibliografia, Helvi Hyvärinen
 Karkkilan Kotiseutuyhdistys ry:n jäsenlehti n:o 14, Joulukuu 2005, sivuilla 16-17

Luokka:Suomalaiset taidemaalarit
Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät
Luokka:Suomalaiset runoilijat
Luokka:Vuonna 1906 syntyneet
Luokka:Vuonna 1988 kuolleet