Continental Mark II

Continental Mark II oli Ford Motor Companyn Continental-osaston valmistama henkilöauto, jota myytiin vuosina 1956-1957 Continental-nimen alla. Mark II edusti yksityiskäyttöön suunniteltujen luksusautojen luokkaa ja oli vuonna 1956 Yhdysvaltain autoteollisuuden kallein henkilöautomalli lähes 10 000 dollarin lähtöhinnallaan.

Suunnittelu ja tavoite
Ford Motor Company aloitti Continentalin suunnittelut vuonna 1953. Auto päätettiin nimetä 1940-luvun Lincoln Continentalin kunniaksi yhdellä ratkaisevalla erolla: nimestä jätettiin Lincoln pois ja siitä tuli pelkkä Continental. Continental Mark II:n takana oli Henry Ford II:n veljen Bill Fordin johtama Continental-osasto, jolle Ford oli antanut vastuun tehdä äärimmäisen loisteliaita luksusautoja. Päämääränä ei ollut yksinomaan Cadillac Eldoradon ja Packard Caribbeanin edustama luksusluokka, vaan Continentalin tähtäin oli vieläkin korkeammalla: se suunnattiin brittiläisen Rolls-Roycen kilpailijaksi maailman kalliimpien loistoautojen luokkaan.Langworth 1981 s. 86.

Continentalilla oli oma teollisuuslaitoksensa, jossa se valmistettiin suurimmaksi osaksi käsityönä tiukkojen standardien alaisena. Continental käytti Lincolnin uusia V8-moottoreita, jotka koottiin uudelleen ja yhdistettiin lopuksi Lincolnin kolminopeuksiseen Turbo-Drive-automaattivaihteistoon. Myös jälleenmyyntiverkostona käytettiin Fordin sijaan Lincolnin asiamiehiä.Flory 2008. s. 719.

Esittelytilaisuus ja myyntitulokset
Continental Mark II esiteltiin loppusyksystä 1955 Pariisin autonäyttelyssä. Auto sai mediassa paljon julkisuutta, ja yleisö ihastui välittömästi sen muotoiluun. Amerikkalaisista autoista poiketen Continental Mark II:ssa ei suosittu krominkäyttöä eikä aikakauden muotivillityksen tuomia siipiä. Auton keula oli silmiinpistävän pitkä ja perä vastaavasti lyhyt, mutta muotoilua pidettiin klassisen kauniina ja hienostuneena. Auton tunnusomaisin piirre oli tavaratilan ulkopuolelle takapuskurin päälle sijoitettu "Continental kit", jossa pidettiin vararengasta. Continentalin verhoilussa käytettiin ylellisiä nahka- ja kangasmateriaaleja ja varustetaso oli lähes täydellinen lukuun ottamatta ilmastointia, josta joutui maksamaan lähes 600 $.Flory 2008. s. 799. Continentalin saama palaute oli hyvää molemmin puolin Atlantia, mutta sen myynti takelteli pahasti. Korkea lähtöhinta karkotti ostajat ja ensimmäisen vuoden tuotantomääräksi jäi vain 2550 autoa.Gunnell 1982. s, 417.

Seuraavan mallivuoden uudistukset olivat maltillisia. Continentalin ulkoasu ja sisätilat jätettiin koskemattomiksi ja vähäiset muutokset tehtiin korin keventämiseksi ja moottorin tehon lisäämiseksi. Myyntitulokset eivät kuitenkaan lähteneet ylospäin ja vuoden 1957 Continentalia valmistettiin vain 446 kappaletta, joista kaksi oli convertibleä.Gunnell 1982. s, 417.Flory 2008. s. 720.

Vuoden 1957 lopulla Ford Motor Company päätti lopettaa Continental Mark II:n valmistuksen ja unohtaa ajatukset "Amerikan Rolls-Roycesta". Mark II:n seuraajaksi tuli Continental Mark III-mallisarja, joka oli edeltäjäänsä paljon edullisempi, ja jota myytiin Lincolnina.Gunnell 1982. s. 419.

Vaikka Continental Mark II epäonnistui kaupallisesti, siitä tuli yksi 1950-luvun unohtumattomimmista autoista 1950-luvulla.Auto Editors 1983. s. 27.

Lähteet

Viitteet

 Aiheesta muualla 

Luokka:1950-luvun autot
Luokka:Ford