August Turunen

August Turunen (19. marraskuuta 1888 Kuopion mlk – 18. joulukuuta 1967 Kuopion mlk) oli suomalainen poliitikko, joka toimi STPV:n ja SKDL:n kansanedustajana vuosina 1927–1930 ja 1948. Hänen ensimmäinen eduskuntakautensa päättyi kesällä 1930, jolloin STPV:n kansanedustajat pidätettiin ja tuomittiin myöhemmin eripituisiin vankeusrangaistuksiin poliittisen toimintansa johdosta. Turunen palasi politiikkaan jatkosodan jälkeen, jolloin kommunistien toiminta jälleen sallittiin. SKDL:n ohella hän vaikutti myös kommunistien valtaaman Pienviljelijäin Liiton johdossa.

 Elämä 
 Nuoruusvuodet 
Vehmasmäen kylässä syntyneen August Turusen vanhemmat olivat torppari Reinhold Vilhelm Turunen (s. 1857) ja Karttulasta kotoisin ollut Anna Maria Tanninen (1862-1919). Ainoastaan rippikoulun käynyt Turunen viljeli Kuopion maalaiskunnan Rytkyssä sijainnutta tilaansa aluksi torpparina ja myöhemmin pienviljelijänä.

Vuonna 1908 Turunen liittyi Haminalahden työväenyhdistykseen. Hän oli jo 1910-luvun alussa mukana kotipitäjänsä kunnalliselämässä muun muassa verotuslautakunnan jäsenenä. Keväällä 1917 Turunen valittiin elintarvikelautakuntaan ja yleislakon jälkeen hänestä tuli sen sihteeri. Tammikuussa 1918 Turunen osallistui Kuopion punakaartin Jännevirralla tekemään asetakavarikkoon, mutta sisällissodan käynnistyttyä hän pysytteli sivussa tapahtumista. Turunen vangittiin Kuopion taistelun jälkeen ja passitettiin vankileirille. Epäonnistuneen asetakavarikon ohella häntä syytettiin työväenyhdistyksen agitaattorina ennen sotaa pitämistään kiihotuspuheista. Turunen vapautui kesällä saatuaan kolmen vuoden ehtoollisen kuritushuonetuomion avunannosta valtiopetokseen.

 Eduskuntaan 
Joulukuussa 1918 Turunen valittiin Kuopion maalaiskunnan kunnanvaltuustoon SDP:n listoilta. Hän vaikutti myös Pienviljelijäin Liiton paikallisosastoissa ja toimi sosialidemokraattisen piiritoimikunnan puhujana. Vuonna 1923 Turunen palasi varasijalta kunnanvaltuustoon, kun asioitsija Viktor Huuskosen kotipaikan katsottiin olevan Kuopion kaupungissa. 

Loikattuaan kommunistien riveihin Turunen oli vuoden 1924 vaaleissa nousemassa eduskuntaan saatuaan kolmanneksi eniten ääniä STPV:n ehdokkkaista. Kuopion maalaiskunnassa oli kuitenkin useita samannimisiä torppareita, eikä vaalilipusta kunnallislautakunnan mukaan käynyt ilmi kenestä oli kyse, joten paikka meni lopulta Adam Asikaiselle. Turunen oli presidentin valitsijamiehenä seuraavan vuoden presidentinvaaleissa ja 1927 hänestä viimein tuli kansanedustaja. Eduskunnassa Turunen keskittyi pienviljelijöiden aseman parantamiseen. Hän teki muun muassa aloitteen maaseudun työväestön itsehallinnosta. Tarkoituksena oli siirtää heitä koskevien lakien toimeenpano kyläkunnittain valittaville asutusneuvostoille. Turusen mukaan ylempien luokkien hallitsemat viranomaiset yrittivät estää maatyöläisten oikeuksien toteutumista.

 Vankilatuomio 
Kesäkuussa 1930 Turunen joutui äärioikeistolaisen Lapuan liikkeen sieppaamaksi. Turunen oli matkalla Keiteleen kunnantalolla pidettävään puhetilaisuuteen, kun lapualaiset pakottivat hänet moottoriveneeseen ja veivät Nilakan yli. Matka jatkui Keski-Suomen kautta Pohjanmaalle, jossa Turunen vapautettiin Kokkolassa. 

Turusen eduskuntatyö päättyi 5. heinäkuuta sisäministeri E. V. Kuokkasen määrätessä Lapuan liikkeen painostamana STPV:n eduskuntaryhmän jäsenet pidätettäväksi ja asetettavaksi syytteeseen valtiopetoksesta. Lapualaiset olivat aikaisemmin samana päivänä siepanneet Säätytalolta puolueen kansanedustajat Eino Pekkalan ja Jalmari Rötkön, mistä pelästyneenä Turunen karisti Helsingin tomut jaloistaan ja palasi kotiseudulleen. Elokuussa Kuopion maalaiskunnan kommunistivaltuutetut pakotettiin jättämään tehtävänsä, jolloin ero myönnettiin myös maan alle painuneelle Turuselle. Muutamaa päivää myöhemmin hänet pidätettiin puolentoista kuukauden piileskelyn jälkeen kotitilaltaan Rytkystä.

Turun hovioikeudessa Turunen kertoi olevansa maltillisuusmies ja kannattavansa aseellisen vallankumouksen sijaan parlamentaarista kumousta. Turunen kielsi olevansa laittoman SKP:n jäsen, vaikka muun muassa ilmiantajaksi paljastunut Jalmari Rasi oli yrittänyt värvätä häntä puolueeseen. Turunen väitti myös, että hänet oli kommunistien keskuudessa leimattu epäluotettavaksi kannattaessaan yhteistyötä porvareiden ja sosialidemokraattien kanssa. Marraskussa 1930 hovioikeus mätkäisi Turuselle kaksi ja puoli vuotta kuritushuonetta valtiopetoksen valmistelusta.

 Paluu politiikkaan 
Vankilasta päästyään Turunen joutui jättämään politiikan, kun kommunistien toiminta kiellettiin ja hän oli myös menettänyt kansalaisluottamuksen. Turunen vaikutti edelleen Pienviljelijäin Liitossa, jonka liittovaltuustoon hänet valittiin vuosikymmenen puolivälissä. Jatkosodan päätyttyä kommunistien toiminta laillistettiin ja Turunen palasi politiikkaan kansandemokraattien riveissä. Äärivasemmiston vallattua Pienviljelijäin Liiton 1948 hänestä tuli järjestön liittovaltuuston puheenjohtaja. Samana vuonna Turunen nousi yhdeksäksi päiväksi eduskuntaan Yrjö Räisäsen kuoltua juuri ennen vaalikauden loppua.

Turunen kuoli 79-vuotiaana joulukuussa 1967. Hänet on haudattu Kuopioon Flodbergin hautausmaahan.

 Perhe 
August Turusen puoliso oli palvelijatar Matilda Kröger (1892-1974), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1917.

Lähteet

Luokka:Kansanedustajat
Luokka:Suomen sosialistisen työväenpuolueen poliitikot
Luokka:SKDL:ssä vaikuttaneet henkilöt
Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Luokka:Kuopion maalaiskunnan kunnanvaltuutetut
Luokka:Suomen sisällissodan punaiset
Luokka:Lapuanliikkeen kyydittämät henkilöt
Luokka:Pohjois-Savon vaalipiiri
Luokka:Vuonna 1888 syntyneet
Luokka:Vuonna 1967 kuolleet