Baraka (elokuva)

Baraka on yhdysvaltalainen poeettinen dokumenttielokuva vuodelta 1992. Sen ovat käsikirjoittaneet Constantine ja Geneviève Nicholas ja ohjannut ja kuvannut Ron Fricke. Ei-narratiivinen, näyttäviin kuviin ja musiikkiin perustuva elokuva muistuttaa tyyliltään Godfrey Reggion elokuvaa Koyaanisqatsi (1982), jonka teossa Fricke oli kymmenen vuotta aiemmin mukana pääkuvaajana, käsikirjoittajana ja leikkaajana. 

Yksi molempien elokuvien suosima tekniikka on tapahtumien nopeuttaminen ajastetulla kuvauksella. Baraka oli myös ensimmäinen elokuva 20 vuoteen, jonka kuvauksessa hyödynnettiin 70 millimetrin filmiä käyttävää Todd-AO-­tekniikkaa. Se oli myös ensimmäinen filmille kuvattu elokuva, joka digitalisoitiin ja restauroitiin Blu-ray-­julkaisua varten erikois­teräväpiirto­tekniikalla (Full Ultra HD, FUHD).

Baraka koostuu eri puolilla maailmaa kuvatuista otoksista erilaisista uskonnollisista rituaaleista ja seremonioista, luonnosta ja luonnonvarojen liikakäytöstä, kaupungistumisesta, työnteosta ja muusta inhimillisestä toiminnasta. Elokuvakriitikko Roger Ebert kuvaa Barakaa toisaalta 96-minuuttiseksi matka­kertomukseksi, toisaalta koko Maa-planeettaa pohtivaksi meditaatioksi.Baraka, Roger Ebert 12.11.1993, viitattu 4.7.2015.

Elokuvan viisihenkinen kuvausryhmä vieraili 13 kuukauden aikana 152 kuvauskohteessa 24 maassa: Argentiinassa, Australiassa, Brasiliassa, Kambodžassa, Kiinassa, Ecuadorissa, Egyptissä, Ranskassa, Hongkongissa, Intiassa, Indonesiassa, Iranissa, Israelissa, Italiassa, Japanissa, Keniassa, Kuwaitissa, Nepalissa, Puolassa, Saudi-Arabiassa, Tansaniassa, Thaimaassa, Turkissa ja Yhdysvalloissa.

Elokuva voitti Fipresci-palkinnon Montrealin maailmanelokuvafestivaaleilla 1992.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Spirit of Baraka, nonverbaalisille dokumenttielokuville omistettu sivusto

Luokka:Yhdysvaltalaiset dokumenttielokuvat
Luokka:Vuoden 1992 yhdysvaltalaiset elokuvat