Henri Labrouste

Pierre-François-Henri Labrouste (11. toukokuuta 1801 Pariisi – 24. kesäkuuta 1875 Fontainebleau) oli ranskalainen arkkitehti. Hän oli ensimmäisiä arkkitehteja, jotka tekivät tunnetuksi raudan käyttöä rakennusten runkomateriaalina.

Labrouste opiskeli Pariisin École des Beaux-Arts -oppilaitoksessa ja sai sen jälkeen 1824 Prix de Rome -palkinnon, jonka turvin hän vietti kuusi vuotta Roomassa. Sieltä palattuaan hän perusti arkkitehtuuritoimiston Pariisiin.

Labrouste irtautui opettajansa Hippolyte Le Bas’n klassisuudesta ja kehitti sisärakenteissa etenkin raudan käyttöä rakennusaineena. Labrousten kuuluisimmat rakennukset ovat Bibliothèque Sainte-Geneviève Pariisin Panthéonin aukiolla (1838–1850) sekä Ranskan kansalliskirjaston rue Richelieu -kadun lukusali (1858–1868), joissa molemmissa hän käytti taidokkaasti valurautaisia rakennusosia, kapeiden pylväiden kannattamia laakakupoleitaLabrouste, Henri, Tietosanakirja. Osa 5, palsta 379, Tietosanakirja-osakeyhtiö 1913.

Myös Henri Labrousten veli Théodore Labrouste oli arkkitehti ja sai Prix de Rome -palkinnon kolme vuotta myöhemmin 1827.

Lähteet

Luokka:Ranskalaiset arkkitehdit
Luokka:Vuonna 1801 syntyneet
Luokka:Vuonna 1875 kuolleet