Ahmaspistiäiset

Ahmaspistiäiset (Ichneumonidae) ovat pistiäisten lahkoon (Hymenoptera) kuuluva loispistiäisten heimo. Ne loisivat muita selkärangattomia, erityisesti perhosten, kovakuoriaisten ja pistiäisten toukkia. Lajeja on kuvattu maailmanlaajuisesti noin 24 000 ja niitä arvioidaan olevan yli 100 000. Suomesta lajeja tunnetaan yli 2 700.

Ahmaspistiäisten uskottiin pitkään olevan runsaimmillaan lauhkealla vyöhykkeellä tropiikin sijaan, toisin kuin useimmat muut eliöryhmät. Niitten 'poikkeuksellinen lajirunsausjakauma' on kuitenkin kyseenalaistettu uusien lajien löydyttyä tropiikista.

 Etymologia 
Heimon tieteellinen nimi Ichneumonidae tulee latinan sanasta 'ichneumon', joka taasen juontaa juurensa kreikan sanoista ἰχνεύμων (ikhneúmōn, "jäljittäjä") ja ἴχνος (íkhnos, "jälki, jalanjälki"). Tämä viitannee ahmaspistiäisten tapaan etsiä isäntiään, pyrähtäen lehdeltä toiselle tai tuntosarveillen lehtikariketta jälkikoiran tavoin.

Suomenkielinen nimi ahmaspistiäinen vakiintui käyttöön vuoden 2009 paikkeilla, pistiäistyöryhmän otettua nimen Reijo Jussilan ehdotuksesta käyttöön. Aiemmin käytetty termi varsinaiset loispistiäiset koettiin kaksiosaisena hankalaksi. Toisinaan käytetty termi kihopistiäiset on vakiintunut ahmaspistiäisten alaheimon Ichneumoninae nimeksi.

 Ulkonäkö ja koko 
Ahmaspistiäiset kuuluvat hoikkatyvisiin ja niiden ulkomuoto mukailee muita alalahkon edustajia. Takaruumiin etuosa on kaventunut 'vyötäröksi', siipipareja löytyy kaksi, aikuisten päässä on isot verkkosilmät ja päälaella kolme pistesilmää. Koko vaihtelee huomattavasti noin millimetristä yli seitsemään senttimetriin.

Ahmaspistiäiset ja niiden lähisukulaiset vainopistiäiset erottaa muista hoikkatyvisistä tuntosarvien perusteella: jaokkeita löytyy yleensä vähintään 16, muista hoikkatyvisistä alle 13. Naaraat erottaa myös neulamaisesta munanasettimesta - joka saattaa ulottua kauas loppuruumiin taakse - mutta samanlainen munanasetin löytyy joiltain muiltakin loispistiäisryhmiltä.
 pienoiskuva|none|Ahmaspistiäisen pää (Ichneumon xanthorius). Tuntosarvet koostuvat lukuisista jaokkeista. pienoiskuva|none|Ahmaspistiäinen luonnossa (Xanthopimpla punctata). Naaraan munanasetin on pidempi kuin myrkkypistiäisillä.
Ahmaspistiäiset erottaa samannäköisistä vainopistiäisistä (Braconidae) pääosin siipisuonituksen perusteella. Etusiiven suoni 2m-cu löytyy lähes kaikilta (95%) ahmaspistiäisiltä muttei vainopistiäisiltä. Suoni 1rs-m taasen puuttuu ahmaspistiäisiltä, mutta löytyy yli 85%:lta vainopistiäisistä. Takasiiven suoni rs-m liittyy suoneen Rs eri kohdassa ahmas- ja vainopistiäisillä: liitos tapahtuu Rs/R1-haaran jälkeen (tai haaran kohdalla) ahmaspistiäisillä, mutta ennen haaraa vainopistiäisillä. Myös takaruumiin rakenne poikkeaa: vainopistiäisten toinen ja kolmas tergiitti ovat yleensä yhteensulautuneet toisin kuin lähes kaikilla ahmaspistiäisillä.
 pienoiskuva|Ahmaspistiäisen etusiipi (Syzecteus sp.). Siivestä löytyy suoni 2m-cu ja puuttuu suoni 1rs-m, erottaen sen vainopistiäisen etusiivestä. pienoiskuva|Ahmaspistiäisen takasiipi. Suoni rs-m liittyy Rs:ään haaran Rs/R1 jälkeen. pienoiskuva|Vainopistiäisen takasiipi. Suoni rs-m liittyy Rs:ään ennen haaraa Rs/R1.

 Levinneisyys ja elinympäristö 
Ahmaspistiäisiä tavataan kaikilla mantereilla Etelämannerta lukuun ottamatta. Ne eivät rajoitu tiettyyn elinympäristöön, vaan niitä esiintyy runsaslukuisina kaikkialla missä ylipäätään elää selkärangattomia.

Levinneisyyden luultiin pitkään poikkeavan normaalista, sillä lajeja uskottiin elävän eniten lauhkealla vyöhykkeellä tropiikin sijaan. Ahmaspistiäisiä onkin käytetty klassisena oppikirjaesimerkkinä poikkeavasta lajirikkausjakaumasta. Viime aikoina tämä käsitys on kyseenalaistettu lukuisten uusien lajien löydyttyä tropiikista.

 Lisääntyminen ja ravinto 
Ahmaspistiäiset loisivat muita selkärangattomia munimalla isäntäyksilön sisälle tai ulkopinnalle. Kuoriuduttuaan pistiäistoukka syö isäntänsä elävältä. Useimmiten isäntänä toimii perhosen, kovakuoriaisen tai muun pistiäisen toukka, mutta jotkin lajit loisivat myös hämähäkkejä tai muita ahmaspistiäisiä.

Pistiäiset jaotellaan loisintastrategian mukaan idiobiontteihin ja koinobiontteihin. Idiobiontit lamaannuttavat isäntänsä estäen sitä kehittymästä, kun taas koinobionttien isännät virkoavat pian muninnan jälkeen ja jatkavat kehitystään. Isäntä kuolee joidenkin viikkojen jälkeen pistiäisen kuoriutuessa.

Aikuiset ahmaspistiäiset voivat täydentää ravintovarastojaan juomalla kasvien nesteitä, mettä, tai syömällä muita hyönteisiä.
 pienoiskuva|none|Itoplectis maculator munimassa kehrääjäkoin koteloihin  none|pienoiskuva|Rhyssa persuasoria munimassa lahopuun sisälle, kovakuoriaisen tai sahapistiäisen toukkaan.  pienoiskuva|none|Therion circumflexum juomassa lehdestä valuvaa nestettä
 pienoiskuva|none|Acrodactyla quadrisculptan toukka loisimassa elävää hämähäkkiä  pienoiskuva|none|Campopleginaen kotelo, yläpuolella tyhjäksi syöty isännän (perhosentoukan) nahka

 Taksonomia ja systematiikka 
Ahmaspistiäisten sukulaisuussuhteet ja evoluutiohistoria tunnetaan yhä huonosti. Heimo on ollut olemassa vähintään jurakaudelta lähtien (noin 150mvs) ja se runsastui merkittävästi oligoseenikaudella.

pienoiskuva|none|Meripihkaan tarttunut ahmaspistiäinen (15-20 mvs)

Kirjoitushetkellä (2015) ahmaspistiäiset jaotellaan noin 39 alaheimoon:

 Acaenitinae - jaloahmaset
 Adelognathinae - töpöahmaset
 Agriotypinae - sirviahmaset
 Anomalinae eli Anomaloninae - siroahmaset
 Banchinae - kumpuahmaset
 Brachycyrtinae
 Campopleginae - kaita-ahmaset
 Collyriinae - korsiaisahmaset
 Cremastinae - hoikka-ahmaset
 Cryptinae - piiloahmaset
 Ctenopelmatinae - lamuriahmaset
 Cylloceriinae - vaaksiaisahmaset
 Diacritinae - varsiahmaset
 Diplazontinae - kirvariahmaset
 Eucerotinae - laattasarviahmaset
 Ichneumoninae - kihoahmaset
 Labeninae 
 Labenopimplinae
 Lycorininae - koisa-ahmaset
 Mesochorinae - kesturiahmaset
 Metopiinae - naamioahmaset
 Microleptinae - asekärpäsahmaset
 Neorhacodinae 
 Ophioninae - sirppiahmaset
 Orthocentrinae - sääskiahmaset
 Orthopelmatinae - ruusuahmaset
 Oxytorinae - rihma-ahmaset
 Paxylommatinae
 Pedunculinae
 Phrudinae
 Pimplinae - rosoahmaset
 Poemeniinae - komoahmaset
 Rhyssinae - pora-ahmaset
 Stilbopinae - seulakoiahmaset
 Tatogastrinae 
 Tersilochinae - kuoriaisahmaset
 Tryphoninae - piinuriahmaset
 Xoridinae - purasahmaset

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
Laji.fi: Ahmaspistiäiset (Ichneumonidae)
Bug guide: Family Ichneumonidae 
Waspweb (afrotrooppiset pistiäiset) 

*