Kilpikiertokasvit

Kilpikiertokasvit (Menispermaceae) on enimmäkseen trooppinen kasviheimo koppisiemenisten Ranunculales-lahkossa ja siten leinikkikasvien sukulainen. Tunnetuimmat heimon lajit kuuluvat anamirtojen (Anamirta), pareirajuurten (Chondrodendron), kalumbojen (Jateorhiza), kilpikiertojen (Menispermum) ja kilpiliaanien (Sinomenium) sukuihin.Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Menispermaceae

 Tuntomerkit 
Kilpikiertokasvit ovat joko puu- tai ruohovartisia köynnöksiä, jotka kiipeilevät kiertymällä; eräät lajit ovat pensaita tai puita. Aineenvaihduntatuotteisiin kuuluvat eräät alkaloidit ja terpenoidit, joskus myös tanniinit. Kasveissa on myös riveittäin erityssoluja, ja kivisolut sekä oksalaattikiteet ovat yleisiä. Karvat ovat yksi- tai monisoluisia. Lehdet ovat tavallisesti yksinkertaisia, suvussa Burasaia kerrannaisia, ja lapa on enemmän tai vähemmän kilpimäinen, kourasuoninen, ehytlaitainen tai joskus hampainen tai liuskainen; ruodin tyvessä ja kärjessä on paksunnokset (pulvinukset).Stevens 2001–, viittaus 1.3.2015.

Kasvit ovat kaksikotisia. Kukat ovat pieniä, usein kolmilukuisia, ja sijaitsevat lehtihankaisissa kukinnoissa. Kukan osat kiinnittyvät pohjukseen kiehkuroittain tai kierteisesti. Kehälehtiä on ulkokiehkurassa 1–12 ja sisäkiehkurassa 0–8 usein yhteenkasvanutta, enemmän tai vähemmän terälehtimäistä ja mettä erittävää lehteä. Hedekukissa on kolme, kuusi, 12 tai joskus jopa 40 hedettä, joiden ponnenpuoliskot tavallisesti sijaitsevat päällekkäin, sekä toisinaan emilehtien jäänteitä eli pistillodeja. Emikukissa voi olla joutoheteitä, ja erillisiä emejä on 1–30; emiö on usein gynoforin kannattelema. Luotti on enemmän tai vähemmän mutkalaitainen. Kussakin emissä on kaksi käyristynyttä, usein yksikalvoista siemenaihetta, joista vain toinen on toimiva eli fertiili. Kukin hedelmöitynyt emi kehittyy pieneksi yksisiemeniseksi luumarjaksi, jonka tyvipuolella vartalo on vielä jäljellä. Siemenet ovat käyriä ja niissä on istukan muodostama painauma; niiden muoto on tyypillisesti puolikuumainen, mistä johtuu kasvien nimi monissa kielissä tieteellinen nimi mukaan luettuna: 'kuusiemenet'. Siemenessä on tavallisesti eri tavoin kirjava siemenvalkuainen (endospermi) ja pitkä alkio.

 Levinneisyys 
Kilpikiertokasvit ovat enimmäkseen tropiikin alankometsien kasveja ja tärkeä liaaniheimo.

 Luokittelu 
Kilpikiertokasvit ovat sukua happomarjakasveille (Berberidaceae) sekä leinikkikasveille (Ranunculaceae) ja muodostaa niiden kanssa yhteisen kehityshaaran Ranunculales-lahkossa. Erään viimeaikaisen arvion mukaan kehityshaara eli kladi lienee noin 89,9 miljoonaa vuotta vanha.

Kilpikiertokasveihin kuuluu 70 sukua ja 442 lajia, jotka jaetaan kahteen alaheimoon.

 Alaheimo Tinosporoideae 
Kasvien siemenet ovat lähes pallomaisia tai munuaisenmuotoisia ja niissä on kirjava endospermi; sirkkalehdet ovat lehtimäisiä. Alaheimossa on 27 sukua ja 142 lajia tropiikissa ja Pohjois-Amerikan itäosassa. Suurimmat suvut ovat Tinospora (32 lajia) ja Odontocarya (30 lajia).

 Alaheimo Menispermoideae 
Kasvien hedekukissa on joskus yhteen kasvaneet heteenponnet ja tavallisesti emien jäänteitä. Emikukissa on tavallisesti joutoheteitä ja useita erillisiä emilehtiä, harvoin niitä on vain yksi. Vartalo kiinnittyy emin laitaan tai tyveen. Siemenessä on käyrä alkio, jonka sirkkalehdet ovat kielekemäisiä tai lähes liereitä, joskus möyheitä.

Alaheimoon kuuluu 44 sukua ja 300 lajia tropiikissa sekä Pohjois-Amerikan itäosassa ja Itä-Aasiassa. Runsaslajisimmat suvut: Abuta (21 lajia), Cyclea (30 lajia) ja mukulaköynnökset (Stephania, 30 lajia).

 Suvut 
Seuraavat suvut kuuluvat kilpikiertokasvien heimoon:Vascular Plant Families and Genera, List of genera in family Menispermaceae.

 Abuta
 Albertisia
 Anamirta – anamirtat, laji intiananamirta (A. cocculus)
 Anisocycla
 Anomospermum
 Antizoma
 Arcangelisia
 Aspidocarya
 Beirnaertia
 Borismene
 Burasaia
 Calycocarpum
 Carronia
 Caryomene
 Chasmanthera
 Chlaenandra
 Chondrodendron – pareirajuuret
 Cionomene
 Cissampelos – helmiliaanit
 Cocculus – parvimarjat
 Coscinium
 Curarea
 Cyclea
 Dialytheca
 Dioscoreophyllum
 Diploclisia
 Disciphania
 Echinostephia
 Elephantomene
 Eleutharrhena
 Fibraurea
 Haematocarpus
 Hyperbaena
 Hypserpa
 Jateorhiza – kalumbat
 Kolobopetalum
 Legnephora
 Leptoterantha
 Limacia
 Limaciopsis
 Macrococculus
 Menispermum – kilpikierrot
 Odontocarya
 Orthogynium
 Orthomene
 Pachygone
 Parabaena
 Parapachygone
 Penianthus
 Pericampylus
 Platytinospora
 Pleogyne
 Pycnarrhena
 Rhaptonema
 Rhigiocarya
 Sarcolophium
 Sarcopetalum
 Sciadotenia
 Sinomenium – kilpiliaanit, laji kilpiliaani (S. acutum)
 Sphenocentrum
 Spirospermum
 Stephania – mukulaköynnökset
 Strychnopsis
 Synandropus
 Synclisia
 Syntriandrium
 Syrrheonema
 Telitoxicum
 Tiliacora – kiiltoliaanit
 Tinomiscium
 Tinospora
 Triclisia
 Ungulipetalum

 Kuvia 

 Lähteet 
 Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/.

 Viitteet 

 Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Kilpikiertokasvit – Menispermaceae
 Levinneisyyskartta: http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/Menispermaceae.gif

*
Luokka:Kasviheimot