Päivännoutokasvit

Päivännoutokasvit (Cistaceae) on pienehkö kasviheimo koppisiemenisten Malvales-lahkossa. Heimon tunnettuja sukuja ovat kistukset (Cistus), päivänkilot (Fumana), pensasnoudot (Halimium), päivännoudot (Helianthemum), pikkunoudot (Lechea) ja noudokit (Tuberaria).Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet Suomessa kasvaa luonnonvaraisena yksi päivännoutokasveihin kuuluva laji: kultapäivännouto (Helianthemum nummularium), joka esiintyy yleisenä vain Ahvenanmaalla.

 Tuntomerkit 
Päivännoutokasvit ovat aromaattisia ruohoja tai pensaita, joilta juurikarvat puuttuvat. Karvat on rauhasmaisia, yksinkertaisia, kimpuiksi järjestyneitä tai tähtimäisiä. Lehtiasento on tavallisesti vastakkainen, joskus kierteinen. Lehdet ovat hammaslaitaisia, sulka- tai kourasuonisia, toisinaan korvakkeellisia; kannat ovat leveitä, jopa parittain yhteen kasvaneita. Verho- ja terälehdet ovat enemmän tai vähemmän kohdakkaisia. Verholehtiä on tavallisesti viisi, joista kaksi ulointa on muita pienempiä. Terälehdet ovat sulkeutuneina laskostuneita. Heteitä on tavallisesti paljon, joskus vain kolme, ja ne ovat usein kosketusherkkiä. Sikiäin on yhdislehtinen, kolmen tai 5–10 emilehden muodostama, ja siinä on tavallisesti laitaistukat. Vartalo on ontto, luotit pieniä tai pallomaisia ja/tai liuskaisia, nystypintaisia. Kussakin emilehdessä on yksi tai useampia suoria siemenaiheita. Siemenkuori on usein limautuva. Alkio on vaihtelevissa määrin voimakkaasti käyristynyt, pitkä, ja siinä on ohuet ja käyrät tai poimuttuneet sirkkalehdet sekä lyhyt ja tukeva sirkkajuuri.Stevens 2001 –, viitattu 14.2.2015.

 Levinneisyys 
Päivännoutokasvien levinneisyys käsittää Euraasian, Pohjois-Afrikan, Pohjois-Amerikan ja Etelä-Amerikan eteläosat. Välimeren alue on heimon monimuotoisuuskeskus. Päivännoutokasvit kasvavat avoimilla ja aurinkoisilla kasvupaikoilla hiekkaisella tai kalkkipitoisella kasvualustalla.

 Luokittelu 
Päivännoutokasvit, Sarcolaenaceae-heimo ja siipipuukasvit (Dipterocarpaceae) kuuluvat Malvales-lahkon evoluutiopuussa samaan kehityshaaraan eli kladiin, jota luonnehtivat sienijuuret, putkisolut (trakeidit), ellaghappo, erityskanavat, usein kahden ulomman verholehden erilaisuus muihin verholehtiin nähden, nivelettömät heteenpalhot, suorat siemenaiheet, siemenkuoren eksotegmen-kerroksen invaginaatio kalatsan alueella, siemenkuoren tulppamainen muodostuma, jossa on ydin ja rengasmainen annulus, sekä tärkkelyspitoinen endospermi.

 Suvut 
Päivännoutokasvien heimoon kuuluu kahdeksan sukua ja 175 lajia. Suurimmat suvut ovat päivännoudot (Helianthemum, 80–110 lajia), kultanoudot (Crocanthemum, 24 lajia) ja kistukset (Cistus, 18 lajia). Päivänkiloja (Fumana) on yhdeksän eurooppalaista lajia. Se on ainoa heimon suku, jonka kukissa on joutoheteitä.

Heimon suvut ovat:http://data.kew.org/cgi-bin/vpfg1992/genlist.pl?CISTACEAE
 Cistus L. – kistukset
 Fumana (Dunal) Spach – päivänkilot
 × Halimiocistus Janch. (risteymäsuku)
 Halimium (Dunal) Spach – pensasnoudot
 Helianthemum Mill. – päivännoudot
 Hudsonia L.
 Lechea L. – pikkunoudot
 Tuberaria (Dunal) Spach. – noudokit

 Kuvia 

 Lähteet 
 Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Cistaceae
 Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/.

 Viitteet 

 Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Päivännoutokasvit – Cistaceae
 Levinneisyyskartta: http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/cistaceaemap.gif

*
Luokka:Kasviheimot