Suomen santarmihallitus

Suomen santarmihallitus eli Suomenmaalainen santarmihallinto (Губернские и уездные жандармские управления  Путеводители по российским архивам (Internet Archive). Viitattu 14.7.2023.) oli Suomen suuriruhtinaskunnassa vuosina 1867–1917 toiminut venäläinen virasto ja Venäjän santarmikunnan osa. Viraston tehtäviin kuului valtiollisten rikosten tutkinta sekä passien tarkastukset satamissa ja raja-asemilla. Virasto raportoi havainnoistaan Suomen kenraalikuvernöörille ja se sai toimeksiantoja kenraalikuvernööriltä, prokuraattorilta ja läänien kuvernööreiltä. Santarmit valvoivat järjestystä varuskunnissa, sotilasparaateissa, juhlissa, markkinoilla ja yleisissä kokouksissa. Heidän tehtäviinsä kuului myös matkustajaliikenteen tarkkailu.

Ensimmäiset santarmikomennuskunnat perustettiin Suomen suuriruhtinaskuntaan jo vuonna 1817 Kuopioon ja Viipuriin samoihin aikoihin kun santarmilaitos perustettiin Venäjällä. Vuonna 1827 Suomesta tuli osa uutta Pietarin santarmipiiriä ja Helsinkiin perustettiin santarmilaitoksen Suomen-esikunta. Suomen santarmihallitus muodostettiin vuonna 1867. Lisäksi perustettiin erillinen Suomen rautateiden santarmipoliisihallitus vuonna 1871. Suomen santarmihallituksen toiminta päättyi vuoden 1917 helmikuun vallankumouksen jälkeen, kun Venäjän väliaikainen hallitus lakkautti koko santarmilaitoksen. Sen korvasi Kansan Vapauden Suojeluosasto, joka harjoitti tiedustelutoimintaa väliaikaisen hallituksen alaisuudessa.Harry Halén: Santarmisto Suomessa: Suomenmaalainen santarmikunta 1817–1917, s. 5–6, 12, 17. Unholan aitta 41. Helsinki 2013.

Santarmihallitus toimi Helsingissä vuodesta 1904 niin sanotussa Ohranan talossa, jossa toimi myös Venäjän salaisen poliisin Ohranan Suomen-osasto. Sitä ennen santarmihallituksen esikunta toimi eri paikoissa Helsingissä, pääasiassa sen päällikön kulloisessakin asunnossa.

Santarmihallituksen arkiston asiakirjoja tiedetään poltetun ainakin vuosina 1902, 1905 ja 1917. Suurin osa santarmihallituksen arkiston asiakirjoista luovutettiin vuosina 1926–1927 Neuvostoliittoon Tarton rauhansopimukseen liittyneen arkistonvaihdon yhteydessä. Jäljellä olevaa aineistoa säilytetään Kansallisarkistossa. Arkiston asiakirjojen pääkielenä oli venäjä. Suurin osa asiakirjoista liittyy vuoden 1905 suurlakon aikaan sekä ensimmäisen maailmansodan vuosiin 1914–1917.Arkistojen portti : Suomen santarmihallitus ArkistolaitosSuomen santarmihallituksen arkisto  ArkistolaitosArkistonmuodostaja: Suomen santarmihallitus  Arkistolaitos

Suomen santarmipäälliköt
Suomen santarmiesikunnan ja myöhemmin santarmihallituksen päällikköinä toimivat seuraavat henkilöt:
Johannes Wulffert 1829–1836
Pavel Lindenbaum 1838–1843
Karl Gustav von Rehekampff 1843–1854
August von Tobiesen 1856–1885
Frans Edvard Tunzelman von Adlerflug 1885–1894
Theodor von Friedrichs 1894–1899
Julius Freyberg (Juli Freiberg) 1899–1905
Boris von Lühde 1906
Nikolai Jakovlev 1906–1908
Karl-Rudolf Uthoff (Karl Utgov) 1908–1913
Aleksandr Jerjomin 1913–1917

Lähteet

 Aiheesta muualla 
 Suomenmaalaisen santarmihallinnon asiakirjat: luettelo  Arkistolaitos
 Venäläiset sotilasasiakirjat (VESA)-projekti : Santarmihallinnon asiakirjoja  Arkistolaitos
 Sami Suodenjoki: Santarmiyhteyksien stigmatisoimat: ilmiantajat venäläisen virkavallan avustajina Suomen suuriruhtinaskunnassa 1899-1917 Ennen ja nyt 4/2019
 Santarmilaitoksen toiminta Suomessa, Hakkapeliitta, 5.11.1935, nro 45, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Luokka:Suomen entiset viranomaiset ja keskusvirastot
Luokka:Suomen suuriruhtinaskunta