Soljokasvit

Soljokasvit (Commelinaceae) on yksisirkkaisten Commelinales-lahkoon kuuluva noin 650-lajinen kasviheimo.

 Tuntomerkit 
Soljokasvit ovat ruohoja, joiden varsissa on turvonneet nivelet. Lehdet ovat melko pehmeitä ja meheviä, kierteisasentoisia, joskus kahdessa rivissä, ja niissä on vahva keskisuoni sekä umpinainen lehtituppi. Andromonoeekkisyys on soljokasveilla tavallista, so. samassa kasvissa on kaksineuvoisia ja yksineuvoisia hedekukkia. Kukinnot sijaitsevat tavallisesti lehtihangoissa, harvoin terminaalisesti, ja koostuvat tavallisesti monikukkaisista kiemuroista. Toisinaan kukinnossa on huomiota herättävät venemäiset suojuslehdet, jotka voivat sijaita lehtiä vastapäätä. Kukat ovat avoinna vain yhden päivän, ja niissä on tavallisesti verhiöksi ja teriöksi erilaistunut kehä; terälehdet ovat vetistyviä, väriltään tavallisesti sinisiä tai vaaleanpunaisia. Kukat voivat olla vastakohtaisia. Hedelmä on selkäluomainen rakokota. Sirkkalehti on koleoptiilin eli itutupen suojaama.

Kukan symmetria ja rakenne vaihtelee soljokasvien heimossa. Kukka voi olla vastakohtainen teriöltään, jolloin yksi terälehti on hyvin surkastunut (soljot Commelina). Vastakohtaisuus voi näkyä myös hetiössä, ja vastakohtaisuuden ilmeneminen voi vaihtua kukan kehityksen aikana. Hovijuorujen (Dichorisandra) suvussa kukan symmetria-akseli on poikittain, kun taas muissa suvuissa se on vinottain. Alaheimossa Commelinoideae suurin osa kukista on käänteisiä eli niiden perät on kiertyneet. Cochliostemon-suvussa on epäsymmetriset kukat. Soljokasveilla esiintyy silloin tällöin myös enantiostyliaa, jolloin vartalot ovat kääntyneet kukinnossa vuoroin vasempaan vuoroin oikeaan. Kukassa voi olla myös erilaistumaton kehä, jolloin heteet sijaitsevat kohdakkain kehälehtien kanssa. Kehälehdet saattavat olla yhteen kasvaneita, kuten suvussa Weldenia, tai toisiinsa nähden vuorottaiset terälehdet ja heteenpalhot voivat olla yhtyneet torveksi.

 Levinneisyys 
Soljokasveja esiintyy kaikkialla maapallon trooppisissa osissa ja osin lauhkeassa eli temperaattisessa vyöhykkeessä, ei kuitenkaan Euroopassahttp://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/Commelinaceae.gif.

 Luokittelu 
Soljokasveja tunnetaan 652 lajia, jotka ryhmitellään kahdeksi alaheimoksi ja 39–40 suvuksi.Angiosperm Phylogeny Website: Commelinaceae. Viitattu 23.2.2021. Heimon ikä lienee noin 89 miljoonaa vuotta. Lähin sukulaisheimo on Hanguanaceae.

 1. Cartonematoideae G.C.Tucker
 Alaheimon kasvit ovat yksivuotisia tai mätästäviä monivuotisia ruohoja, harvoin sipulikasveja. Kasvia peittää rauhaskarvoitus, mutta kolmesoluiset karvat puuttuvat (vrt. Commelinoideae). Lehdet ovat pitkiä ja tasasoukkia. Kukat ovat enemmän tai vähemmän perättömiä, keltateriöisiä. Siemenessä on erilaistumaton alkio. Kromosomiluku n = 12. Alaheimossa on kaksi sukua, joissa on 12 lajia Australaasiassa (Cartonema), suku Triceratella kasvaa Zimbabwessa.
 2. Commelinoideae Eaton
 Melko meheviä (sukkulenttisia) ruohoja, harvoin yksivuotisia. Kasvien pinnalla on kolmesoluisia erityskarvoja. Kukat ovat tavallisesti sini-, vaaleanpuna- tai valkoteriöisiä, harvoin keltaisia. Heteitä on yhdestä kuuteen, ja yleensä ne ovat keskenään eripituisia. Ponnet avautuvat rei'illä, ja palhoja peittää tiheä karvoitus. Viehättävän näköisiä joutoheteitä on usein kaksi, kolme tai neljä. Suoria tai luokkimaisesti taipuneita siemenaiheita on vähintään yksi kussakin emilehdessä. Hedelmä on tavallisesti kota, harvoin marja. Sukuja alaheimossa on 38, lajeja 640, ja ne kasvavat heimon koko levinneisyysalueella. Alaheimon evoluutiopuu lienee alkanut haaroittua noin 62 miljoonaa vuotta sitten.

 Suvut 
Soljokasvisukujen tieteelliset nimet, auktorit ja suomenkieliset nimet:Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: CommelinaceaeSuomen Lajitietokeskus: Soljokasvit – Commelinaceae Viitattu 23.2.2021.
 Aetheolirion Forman
 Amischotolype Hassk.
 Aneilema R.Br. – siipijuorut
 Anthericopsis Engl.
 Buforrestia C.B.Clarke
 Callisia Loefl. – liisanjuorut
 Cartonema R.Br.
 Cochliostema Lem.
 Coleotrype C.B.Clarke – partajuorut
 Commelina Plum. ex L. – soljot
 Cyanotis D.Don – karvajuorut
 Dichorisandra J.C.Mikan – hovijuorut
 Dictyospermum Wight
 Elasis D.R.Hunt
 Floscopa Lour.
 Geogenanthus Ule – kurttujuorut
 Gibasis Raf. – harsojuorut
 Gibasoides D.R.Hunt
 Matudanthus D.R.Hunt
 Murdannia Royle – munshinjuorut
 Palisota Rchb. – pampukit
 Plowmanianthus Faden & C.R.Hardy
 Pollia Thunb.
 Polyspatha Benth.
 Porandra D.Y.Hong
 Pseudoparis H.Perrier
 Rhopalephora Hassk.
 Sauvallia C.Wright ex Hassk.
 Siderasis Raf. – ruusukejuorut
 Spatholirion Ridl.
 Stanfieldiella Brenan
 Streptolirion Edgew.
 Tapheocarpa Conran
 Thyrsanthemum Pichon – terttujuorut
 Tinantia Scheidw. – kyyneljuorut
 Tradescantia Ruppius ex L. (syn. Zebrina) – venhojuorut eli juorut
 Tricarpelema J.K.Morton
 Triceratella Brenan
 Weldenia Schult.f.

 Käyttö 
Joitakin lajeja käytetään huone- ja puutarhakasveina, kuten venhojuoruja (Tradescantia), soljoja (Commelina), karvajuoruja (Cyanotis) ja hovijuoruja (Dichorisandra). Joidenkin juorujen ja soljojen lehtiä tai juurakoita käytetään satunnaisesti ravinnoksi. Rohtoja saadaan afrikkalaisen Aneilema beniniense -siipijuorulajin ja trooppisen Aasian lajin Floscopa scandens lehdistä ja varresta.Kasvien maailma, osa 5, s. 1830.

 Lähteet 
 Kasvien maailma. Otavan iso kasvitietosanakirja, osa 5. – Otava, Helsinki, 1981. 
 Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. 

 Viitteet 


Luokka:Kasviheimot