Saitanpuut

Saitanpuut (Alstonia) on laajalle levinnyt ainavihantien puiden ja pensaiden suku oleanterikasvien heimossa (Apocynaceae). Sen nimesi Robert Brown vuonna 1811 Charles Alstonin (1685–1760) mukaan, joka oli kasvitieteen professori Edinburghissa vuosina 1716-1760. Suvun tyyppilajin Alstonia scholaris (L.) R.Br. oli Linné kuvannut jo vuonna 1767 nimellä Echites scholaris.

 Levinneisyys 
Saitanpuiden suku koostuu eri lähteiden mukaan noin 40–60 lajista, jotka ovat kotoisin trooppisesta ja subtrooppisesta Afrikasta, Keski-Amerikasta, Kaakkois-Aasiasta, Polynesiasta ja Australiasta suurimman osan lajeista kasvaessa Malaijien saaristossa.

Saitanpuulajit ovat laajalle levinneitä ja enimmäkseen yleisiä eivätkä vaarantuneita. On kuitenkin muutamia hyvin harvinaisia lajeja, kuten A. annamensis, A. beatricis, A. breviloba, A. stenophylla ja A. guangxiensis.

pienoiskuva|vasen|Alstonia spectabilis -saitanpuun kukinto ja hedelmiä (vas.)

Tuntomerkit
Puut voivat kasvaa hyvin kookkaiksi; esimerkiksi malesiansaitanpuun (A. pneumatophora) on raportoitu tulleen 60 metrin korkeaksi ja rungon halkaisijaltaan yli kaksimetriseksi. Alstonia longifolia, joka on Keski-Amerikan ainoa saitanpuulaji, on pääasiassa pensas, mutta voi kasvaa 20 m korkeaksi puuksi.

Saitanpuiden mehevät, ruodittomat ja yksinkertaiset lehdet ovat soikeita, tasasoukkia tai keihäsmäisiä ja tyvestään kiilamaisia. Lehtilapa on litteä, keskikokoinen tai suuri, ehytlaitainen. Lehtiasento on vastakkainen tai kiehkurainen. Lehdet ovat sulkasuonisia, ja sivusuonet yhtyvät reunasuoneksi. Kukinto sijaitsee oksan päätteenä tai lehtihangassa ja koostuu röyhymäisistä viuhkoista tai kertosarjoista. Pienet, enemmän tai vähemmän tuoksuvat kukat ovat valkoisia, keltaisia, vaaleanpunaisia tai vihreitä ja suppilomaisia ja sijaitsevat kukkaperän päässä kukinnon ylälehtien tukemina. Kukissa on viisi verho- ja viisi terälehteä. Fertiilit kukat ovat kaksineuvoisia. Yhdislehtisessä vihreässä verhiössä on soikeat liuskat ja verhiö on yksikiehkurainen. Rengasmainen pohjuskehrä on sikiäimen tyvellä. Yhdislehtisen teriön liuskat ovat pitkänomaisia tai soikeita ja sijaitsevat yhtenä kiehkurana. Nuppuasennossa teriöliuskat ovat limittäin vasemmalle (esim. A. rostrata) tai oikealle ( esim. A. macrophylla). Emiöstä kehittyy kaksi erillistä tuppiloa, joissa on karvattomia tai karvaisia pitkänomaisia siemeniä. Tuppilot kasvavat sinisiksi ja palkomaisiksi ja muodostavat lohkohedelmämäisen hedelmistön, jolla voi olla pituutta 7–40 cm. Kasveissa on maitomaista maitiaisnestettä, jossa on runsaasti myrkyllisiä alkaloideja. Laji A. macrophylla tunnetaan Sri Lankassa yleisesti nimellä Havari Nuga, 'peruukkibanianviikuna', koska sen erikoinen kukka näyttää pitkähiuksiselta peruukilta.

Käyttö
Saitanpuita käytetään perinteisessä lääkinnässä. Aasiansaitanpuun ja lajin A. constricta kaarnasta saadaan lääkettä malariaan, hammassärkyyn, reumaan ja käärmeenpuremiin. Maitiaisnesteellä hoidetaan yskää, kurkkukipua ja kuumetta.

Monet saitanpuut ovat kaupallisesti merkittävää puutavaraa, jota kutsutaan nimillä pule tai pulai Indonesiassa ja Malesiassa. Sektion Alstonia puuaines on kevyttä, kun taas sektioiden Monuraspermum ja Dissuraspermum puuaines on painavaa.

Luokittelu
Saitanpuiden suvussa on viisi sektiota, joista kukin muodostaa monofyleettisen ryhmän: Alstonia, Blaberopus, Tonduzia, Monuraspermum, Dissuraspermum.

 Lajeja 
Lajeja:http://apps.kew.org/wcsp/qsearch.do, viitattu 14.1.2015.
Alstonia actinophylla (A.Cunn.) K.Schum. – Uusi-Guinea, Pohjois-Australia
Alstonia angustifolia A.DC. – Borneo, Länsi-Malesia, Sumatra
Alstonia angustiloba Miq. – Borneo, Länsi-Malesia, Sumatra, Thaimaa, Jaava
Alstonia annamensis (Monach.) K.Sidiyasa – Kamputsea, Vietnam
Alstonia balansae Guillaumin – Uusi-Kaledonia
Alstonia beatricis K.Sidiyasa – Waigeo-saari Itä-Indonesiassa
Alstonia boonei De Wild. – Länsi-, Keski- ja Itä-Afrikka
Alstonia boulindaensis Boiteau – Uusi-Kaledonia
Alstonia breviloba K.Sidiyasa – Papua-Uusi-Guinea
Alstonia congensis Engl. – Länsi- ja Keski-Afrikka
Alstonia constricta F.Muell. – Itä-Australia
Alstonia coriacea Pancher & S.Moore – Uusi-Kaledonia
Alstonia costata R.Br. – Tyynenmeren eteläosa
Alstonia curtisii King & Gamble – Thaimaa
Alstonia deplanchei Van Heurck & Müll.Arg. – Uusi-Kaledonia
Alstonia guangxiensis D.Fang & X.X.Chen – Guangxi Kiinassa
Alstonia iwahigensis Elmer – Borneo, Palawan
Alstonia lanceolata Van Heurck & Müll.Arg. – Uusi-Kaledonia
Alstonia lanceolifera S.Moore – Uusi-Kaledonia
Alstonia legouixiae Van Heurck & Müll.Arg. – Uusi-Kaledonia
Alstonia lenormandii Van Heurck & Müll.Arg. – Uusi-Kaledonia
Alstonia longifolia (A.DC.) Pichon – Meksiko, Keski-Amerikka
Alstonia macrophylla Wall. ex G.Don – Etelä-Kiina, Sri Lanka, Kaakkois-Aasia, Uusi-Guinea
Alstonia mairei H.Lév. – Etelä-Kiina, Pohjois-Vietnam
Alstonia muelleriana Domin – Uusi-Guinea, Queensland
Alstonia neriifolia D.Don – Nepal, Sikkim, Bhutan
Alstonia odontophora Boiteau – Uusi-Kaledonia
Alstonia parkinsonii (M.Gangop. & Chakrab.) Lakra & Chakrab. – Andamaanit 
Alstonia parvifolia Merr. – Filippiinit 
Alstonia penangiana K.Sidiyasa – Penang Malesiassa
 malesiansaitanpuu (Alstonia pneumatophora Backer ex Den Berger) – Länsi-Malesia, Borneo, Sulawesi, Sumatra
Alstonia quaternata Van Heurck & Müll.Arg. – Uusi-Kaledonia
Alstonia rostrata C.E.C.Fischer – Yunnan, Indokiina, Länsi-Malesia, Sumatra
Alstonia rubiginosa K.Sidiyasa – Papua-Uusi-Guinea
 aasiansaitanpuu (Alstonia scholaris (L.) R.Br.) – Itä-, Etelä- ja Kaakkois-Aasia, Papuasia, Pohjois-Australia
Alstonia sebusi (Van Heurck & Müll.Arg.) Monach. – Yunnan, Bhutan, Assam, Pohjois-Myanmar
Alstonia spatulata Blume – Kaakkois-Aasia, Uusi-Guinea
Alstonia spectabilis R.Br. – Kaakkois-Aasia, Papuasia, Pohjois-Australia
Alstonia sphaerocapitata Boiteau – Uusi-Kaledonia
Alstonia venenata R.Br. – Etelä-Intia
Alstonia vieillardii Van Heurck & Müll.Arg. – Uusi-Kaledonia
Alstonia vietnamensis D.J.Middleton – Vietnam
Alstonia yunnanensis Diels – Yunnan, Guizhou, Guangxi Kiinassa.

 Lähteet 
Kade Sidiyasa. Taxonomy, phylogeny, and wood anatomy of Alstonia (Apocynaceae). 230 pp. Blumea, Suppl. 11 (1998), .
Kade Sidiyasa, A., 3, 1992. A monograph of Alstonia (Apocynaceae).
Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Alstonia
Forster, Paul I. – A taxonomic revision of Alstonia (Apocynaceae) in Australia (1992)

 Viitteet 

Luokka:Oleanterikasvit