Nerio Bernardi

Nerio (Nerino) Bernardi (23. heinäkuuta 1889 Bologna – 12. tammikuuta 1971 Rooma) oli italialainen näyttelijä.

Bernardi opiskeli matematiikkaa, lääketiedettä ja musiikkia. 1910- ja 1920-lukujen vaihteessa hän esitti pääosia muun muassa Mario Caserinin, Camillo De Rison ja Giuseppe Maria Vitin ohjaamissa melodraamoissa sekä kahdessa J. Gordon Edwardsin Italiassa kuvaamassa elokuvassa. Bernardi teki merkittävän uran teatterinäyttelijänä ja esiintyi 1930-alusta lähtien jälleen myös elokuvissa. Toisen maailmansodan aikana hän asui Espanjassa. Vuonna 1946 Bernardi palasi Italiaan jatkaen uraansa teatterissa ja elokuvissa. Vuosina 1952–1969 hän työskenteli myös opettajana Rooman teatteriakatemiassa.

Elokuvia
 Nero, 1922
 Tempo massimo, 1934
 Voittamaton soturi, 1960
 Il conquistatore di Corinto, 1961
 Troijan urhot, 1961
 Ursuksen kosto, 1961
 Giulio Cesare, il conquistatore delle Gallie, 1962
 La leggenda di Enea, 1962
 Zorro ja kolme muskettisoturia, 1963
 Brenno, il nemico di Roma, 1963
 Ercole contro Moloch, 1963
 Sansone contro il Corsaro Nero, 1964
 Il leone di Tebe, 1964
 La vendetta dei gladiatori, 1964
 La montagna di luce, 1965

Lähteet

Aiheesta muualla
 Internet Movie Database: Nerio Bernardi 

Luokka:Italialaiset näyttelijät
Luokka:Vuonna 1889 syntyneet
Luokka:Vuonna 1971 kuolleet