Otto Karvinen

Otto Karvinen (s. 8. huhtikuuta 1990 Vantaa) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Jokereissa. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Karvinen on pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Häntä on luonnehdittu pelityyliltään voimahyökkääjäksi. Hän pelaa useimmiten "rouhijana" alemmissa ketjuissa. Karvinen on tunnettu myös varsin jäähyherkkänä pelaajana, mistä kertoo muun muassa SM-liigan jäähypörssin voitto kausilla 2014–2015 ja 2018–2019. Hän on ajoittain myös tapellut.

 Ura 
 Seuraura 
Viisivuotiaana jääkiekkoilun aloittanut Karvinen on Etelä-Vantaan Urheilijoiden kasvatti. Hän pelasi juniorina sittemmin Kiekko-Vantaassa, josta Karvinen siirtyi C-juniori-ikäisenä Helsingin IFK:hon kaudeksi 2005–2006. Hän voitti seurassa A-nuorten SM-hopeaa vuonna 2010. Viimeisellä A-juniorikaudellaan 2010–2011 Karvinen toimi HIFK:n varakapteenina.

Kaudeksi 2011–2012 Karvinen siirtyi tryout-leirin kautta vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Jokipoikiin. Hänen tulokaskautensa toi siellä 30 runkosarjaottelussa neljä syöttöpistettä ja 12 pudotuspeliottelussa tehot 1+1=2. Karvinen voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Kaudella 2012–2013 hän teki Mestiksen yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 8+13=21. Kaudella 2013–2014 Karvinen sijoittui 113 minuutillaan sarjan jäähypörssissä toiseksi edellään vain Hokin Teddy Da Costa.

Toukokuussa 2014 Karvinen siirtyi tryoutille SM-liigajoukkue Turun Palloseuraan. Hän teki näin ollen miesten pääsarjadebyyttinsä jo joukkueen Mestarien liigan avauskierroksella 22. elokuuta 2014 italialaista HC Bolzanoa vastaan. Karvinen merkittiin TPS:n nelosketjun oikeaan laitaan Julius Vähätalon ja Rasmus Kulmalan viereen. Hän sai ottelussa myös syöttöpisteen Kulmalan tekemään maaliin. Saman kuun lopulla Karvinen sai kauden 2014–2015 kattavan sopimuksen TPS:ään. Liigadebyyttinsä hän teki runkosarjan avauskierroksella 12. syyskuuta 2014 Oulun Kärppiä vastaan. Karvinen merkittiin TPS:n nelosketjun vasempaan laitaan Teemu Lämsän ja Marko Virtalan viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 9.51 minuuttia. Karvinen teki liigauransa avausmaalin 2. lokakuuta 2014 JYPiä vastaan. Hänen osumansa jäi TPS:n 3–2-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Karvinen palkittiin ottelun Ilta-Sanomien kahden tähden tähtipelaajana ja Antti Aalto valitsi hänet ottelun legendojen tähtien kakkostähdeksi. Karvisen tulokaskausi toi 52 runkosarjaottelussa tehot 2+6=8 sekä 173 jäähyminuuttia, joilla hän voitti koko SM-liigan jäähypörssin. Karvisesta tuli TPS:n kaikkien aikojen ensimmäinen jäähypörssin voittaja SM-liigassa ja hänen jäähymääränsä on myös seuran historian suurin yhden kauden kauden aikana.

Kaudeksi 2015–2016 Karvinen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Vaasan Sportiin. Hänen runkosarjansa jäi loukkaantumisen vuoksi kuitenkin vain 20 ottelun mittaiseksi, kuten myös seuraava kausi 2016–2017, joka Karvisella jäi 30 runkosarjaottelun mittaiseksi. Hän pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua lainalla Mestis-joukkue Kokkolan Hermeksessä.

Karvinen siirtyi kaudeksi 2017–2018 1+1-vuotisella sopimuksella Oulun Kärppiin. Hän joutui kauden kuudennessa ottelussa yli kahdeksi kuukaudeksi sivuun polvivamman vuoksi. Kuntouduttuaan Karvinen pelasi marraskuun lopulla kaksi ottelua lainalla Mestis-joukkue Rovaniemen Kiekossa ennen paluutaan Kärppien vahvuuteen. Hän pelasi kauden aikana runkosarjassa vain 33 ottelua. Karvinen voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Maaliskuussa 2018 Kärpät käytti hänen sopimuksessaan olleen option ja teki Karvisen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Saman vuoden joulukuussa hän teki seuran kaksivuotisen jatkosopimuksen kevääseen 2021 saakka. Kaudella 2018–2019 Karvinen voitti toisen kerran urallaan koko liigan jäähypörssin 131 minuutillaan. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.

Kaudella 2019–2020 Karvinen teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 8+3=11. Kuuden runkosarjaottelun jälkeen hän kantoi jopa yhden ottelun ajan Veikkauksen Kultaista kypärää johdettuaan Kärppien sisäistä pistepörssiä tehoilla 4+1=5. Karvinen pelasi loukkaantumisten vuoksi runkosarjassa kuitenkin vain 33 ottelua. Lokakuun 2019 lopulla hän joutui yli kuukaudeksi sivuun, kun Lukon Kristián Pospíšil taklasi Karvista päähän. Tammikuussa 2020 hän joutui uudelleen yli kuukaudeksi sivuun, kun Karvinen loukkasi kätensä harjoituksissa. Hänen vammansa vaati leikkaushoitoa. Kaudella 2020–2021 Karvinen teki kolmessa ensimmäisessä runkosarjaottelussa tehot 3+1=4 ja hän kantoi yllättäen kultakypärää jälleen seuraavassa ottelussa. Hän teki runkosarjassa lopulta yhteensä vain tehot 5+3=8.

Kaudeksi 2021–2022 Karvinen palasi kaksivuotisella sopimuksella hänen juniorivuosiltaan tuttuun Helsingin IFK:hon. Hän sijoittui 104 minuutillaan SM-liigan jäähypörssissä toiseksi edellään vain JYPin Braden Christoffer. Kesken kauden 2022–2023, joulukuussa 2022 Karvisen sopimus HIFK:n kanssa purettiin yhteisymmärryksessä. Seuraavana päivänä hänen vahvistettiin palaavan loppukauden kattavalla sopimuksella Kärppiin.

Kaudeksi 2023–2024 Karvinen siirtyi kolmivuotisella sopimuksella Mestis-joukkue Jokereihin. Hänen sopimuksensa sisältää pykälän SM-liigaan siirtymisestä, mikäli osapuolet katsovat sen järkeväksi. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Kaudella 2024–2025 Karvisen runkosarja jäi vain 18 ottelun mittaiseksi, kun hän joutui loukkaantumisen vuoksi sivuun lokakuussa 2024 ja palasi kaukaloihin tammikuussa 2025. Karvinen voitti Mestiksen mestaruuden.

 Maajoukkueura 

Karvinen pelasi alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2007, jolloin hän voitti hopeaa.

Suomen A-maajoukkueessa Karvinen on pelannut kaksi ottelua tehden yhden syöttöpisteen.Tilanne 8.11.2020 Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 30-vuotiaana Karjala-turnauksessa 5. marraskuuta 2020 Helsingin Hartwall Arenassa alle 20-vuotiaiden maajoukkuepelaajista koottua Venäjää vastaan. Karvinen merkittiin Suomen nelosketjun vasempaan laitaan Miska Siikosen ja Jukka Peltolan viereen. Kolmannen erän lopulla Karviselle tuomittiin 5+20-minuutin ottelurangaistus päähän kohdistuneesta taklauksesta.

 Muuta 
Karvisen pikkuveli Eetu pelasi omalla urallaan hyökkääjänä kolme SM-liigaottelua Rauman Lukossa kaudella 2015–2016. Hän loi pääsarjauraa myös Ranskassa.

 Tilastot 
 2007–2008  HIFK  A-SM  1  0  0  0  0  –  –  –  –  – 2008–2009  HIFK  A-SM  40  2  6  8  55  –  –  –  –  – 2009–2010  HIFK  A-SM  33  2  9  11  32  14  2  2  4  2 2010–2011  HIFK (A)  A-SM  28  13  7  20  12  5  1  1  2  4 2011–2012  Jokipojat  Mestis  30  0  4  4  10  12  1  1  2  4 2012–2013  Jokipojat  Mestis  43  8  13  21  16  7  0  3  3  4 2013–2014  Jokipojat  Mestis  47  3  13  16  113  5  1  1  2  8 2014–2015  TPS  SM-liiga  52  2  6  8  173  –  –  –  –  – 2015–2016  Sport  SM-liiga  20  1  4  5  35  2  0  0  0  0 2016–2017  Sport  SM-liiga  30  5  3  8  78  –  –  –  –  –   Hermes  Mestis  2  0  0  0  0  –  –  –  –  – 2017–2018  Kärpät  SM-liiga  33  5  5  10  55  18  1  1  2  18    RoKi  Mestis  2  2  0  2  4  –  –  –  –  – 2018–2019  Kärpät  SM-liiga  52  2  8  10  131  15  1  2  3  32 2019–2020  Kärpät  SM-liiga  33  8  3  11  66  –  –  –  –  – 2020–2021  Kärpät  SM-liiga  50  5  3  8  82  4  1  0  1  14 2021–2022  HIFK  SM-liiga  42  2  4  6  104  4  0  0  0  2 2022–2023  HIFK  SM-liiga  26  0  1  1  8  –  –  –  –  –   Kärpät  SM-liiga  23  0  4  4  55  –  –  –  –  – 2023–2024  Jokerit (A)  Mestis  34  4  10  14  87  6  0  1  1  0 2024–2025  Jokerit (A)  Mestis  18  2  2  4  6  13  4  2  6  4 9 kautta  yhteensä  SM-liiga  352  29  42  71  814  43  3  3  6  66 7 kautta  yhteensä  Mestis  176  19  42  61  236  43  6  8  14  20

 Lähteet 

 Viitteet 

Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat
Luokka:Vuonna 1990 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt