Jerry D’Amigo

Jerry Vincent D’Amigo (s. 19. helmikuuta 1991 Binghamton, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. D’Amigo on pelannut urallaan 31 NHL-ottelua tehopistein 1+2=3. Hänet on yleisesti tunnettu luisteluvoimaisena kahden suunnan hyökkääjänä, jolla on hyvä laukaus.

 Ura 
 Seuraura 
D’Amigo pelasi kaudella 2006–2007 AtJHL-juniorisarjaa Binghamton Jr. Senatorsissa. Hänet valittiin kauden päätteeksi sarjan vuoden tulokkaaksi. OHL-joukkue Kitchener Rangers varasi D’Amigon 238. pelaajana kesällä 2007, mutta hän siirtyi kaudeksi 2007–2008 kuitenkin Yhdysvaltain maajoukkueen kehitysohjelman mukaan pelaamaan mm. NAHL-junioriliigaa. Toronto Maple Leafs varasi D’Amigon kuudennella kierroksella 158. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2009. Kahden US NTDP:ssä vietetyn vuoden jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2009–2010 Rensselaer Polytechnic Instituten yliopistojoukkueeseen. D’Amigo oli tehoilla 10+24=34 joukkueensa kolmanneksi paras pistemies. Hänet valittiin kauden päätteeksi ECAC Hockeyn vuoden tulokkaaksi, tulokkaiden tähdistökentälliseen sekä akateemiseen tähdistökentälliseen. Lokomotiv Jaroslavl varasi D’Amigon 155. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2010.

Elokuussa 2010 D’Amigo teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa. Hän aloitti kauden 2010–2011 AHL-joukkue Toronto Marliesissa, jossa D’Amigo pelasi 41 runkosarjaottelua tehopistein 5+9=14, kunnes Maple Leafs lähetti hänet siirtotakarajan kynnyksellä, helmikuussa 2011 loppukaudeksi D’Amigon aiemmin varanneen OHL-joukkue Kitchener Rangersin vahvuuteen. Ennen OHL:ään siirtymistä D’Amigo ehti tehdä 14 pistettä 41 pelissä Marliesissa. Hän oli pudotuspeleissä kuudella osumallaan joukkueen paras maalintekijä Gabriel Landeskogin kanssa. OHL-kauden jälkeen D’Amigo pelasi Marliesin AHL-joukkueessa vielä kaksi ottelua tehden yhden syöttöpisteen.

Ensimmäisellä kokonaisella AHL-kaudellaan 2011–2012 D’Amigo teki 76 runkosarjaottelussa tehot 15+26=41 ja 17 playoff-ottelussa tehot 8+5=13. Hän eteni Marliesin kanssa aina Calder Cup -finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin Norfolk Admirals otteluvoitoin 4–0. Kaudella 2012–2013 D’Amigo oli 17 osumallaan joukkueensa toiseksi paras maalintekijä Ryan Hamiltonin jälkeen. Pudotuspeleissä hän voitti tehoilla 1+8=9 Marliesin sisäisen syöttöpörssin ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Mike Zigomanisin kanssa sekä voitti sisäisen tehotilaston lukemalla +5. Kaudella 2013–2014 D’Amigo nousi joukkueen varakapteeniksi. Hän oli 20 osumallaan Marliesin kolmanneksi paras maalintekijä. D’Amigo debytoi kauden aikana myös Maple Leafsin NHL-joukkueessa, jossa hän pelasi 22 runkosarjaottelua tehopistein 1+2=3. D’Amigo pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 5. joulukuuta 2013 Dallas Starsia vastaan, jolloin hän sai jääaikaa 4.02 minuuttia. NHL-uransa avausmaalin D’Amigo teki 14. joulukuuta 2013 Chicago Blackhawksia vastaan. Hän keräsi Maple Leafsin 7–3-voittoon päättyneessä ottelussa myös yhden syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Nikolai Kuljominin tekemään voittomaaliin. 

1. heinäkuuta 2014 Toronto Maple Leafs kauppasi D’Amigon pelaajaoikeudet ja kesän 2015 seitsemännen kierroksen varausvuoron Columbus Blue Jacketsiin vaihdossa Matt Frattiniin. Saman kuun lopulla D’Amigo ja Blue Jackets tekivät vuoden mittaisen, kaksisuuntaisen ja 850 000 dollarin arvoisen sopimuksen. Hän ehti pelata kaudella 2014–2015 ainoastaan seuran farmijoukkue Springfield Falconsissa, kunnes Blue Jackets kauppasi D’Amigon Buffalo Sabresiin vaihdossa hyökkääjä Luke Adamiin. D’Amigo vietti suurimman osan loppukaudestaan Sabresin farmijoukkue Rochester Americansissa, mutta hän pelasi seurassa myös yhdeksän NHL-ottelua ilman tehopisteitä. Heinäkuussa 2015 D’Amigo teki Sabresin kanssa vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen jatkosopimuksen. Hän pelasi kauden 2015–2016 kuitenkin kokonaan Americansissa, jonka varakapteenina D’Amigo toimi.

Lokakuussa 2016 D’Amigo teki loppukauden 2016–2017 kattavan sopimuksen SM-liigajoukkue Tampereen Ilveksen kanssa oltuaan alkukauden ilman sopimusta. Hän jakoi tehoilla 13+20=33 joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Tapio Laakson kanssa. Lokakuussa 2017 D’Amigo siirtyi loppukauden 2017–2018 kattavalla sopimuksella Kalevan Palloon oltuaan alkukauden ilman sopimusta. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Saksan DEL-liigan ERC Ingolstadtiin. D’Amigo oli tehoilla 18+25=43 joukkueen toiseksi paras pistemies Mike Collinsin jälkeen. Maaliskuussa 2019 hän teki Ingolstadin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

Joulukuussa 2020 D’Amigo teki vuoden mittaisen sopimuksen ECHL-joukkue Orlando Solar Bearsin kanssa. Hän pelasi siellä suurimman osan kaudesta 2020–2021. Helmikuussa 2021 seura lainasi D’Amigon ammattilaistry-out -sopimuksella AHL-joukkue Colorado Eaglesiin, jossa hän pelasi kolme ottelua.

Kaudeksi 2021–2022 D’Amigo palasi Saksan DEL-liigaan ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Düsseldorfer EG:hen.

 Maajoukkueura 

D’Amigo pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2010 ja 2011, joista ensimmäinen turnaus päättyi maailmanmestaruuteen ja jälkimmäinen pronssiin. Vuoden 2010 turnauksessa hän oli tehoilla 6+6=12 Yhdysvaltain paras maalintekijä Chris Kreiderin kanssa ja toiseksi paras pistemies Derek Stepanin jälkeen. D’Amigo valittiin joukkueensa yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Hänet valittiin myös alkulohkossa Slovakiaa ja välieräottelussa Ruotsia vastaan pelattujen otteluiden päätteeksi Yhdysvaltain joukkueen ottelun parhaaksi pelaajaksi.

D’Amigo pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2009, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. D’Amigo oli Yhdysvaltain paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 4+9=13. Hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen ja joukkueensa yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta.

 Tilastot 
 2007–2008  US NTDP  NAHL  44  5  12  17  59  3  1  1  2  6 2008–2009  US NTDP  NAHL  11  8  6  14  4  –  –  –  –  –  U18  7  4  9  13  8  2009–2010  RPI (Rensselaer Polytech. Inst.)  ECAC  35  10  24  34  37  –  –  –  –  –  JMM  7  6  6  12  0 2010–2011  Toronto Marlies  AHL  43  5  10  15  23  –  –  –  –  –  JMM  6  1  1  2  2   Kitchener Rangers  OHL  21  12  16  28  12  7  6  3  9  0 2011–2012  Toronto Marlies  AHL  76  15  26  41  39  17  8  5  13  12 2012–2013  Toronto Marlies  AHL  70  17  12  29  40  9  1  8  9  10 2013–2014  Toronto Maple Leafs  NHL  22  1  2  3  0  –  –  –  –  –   Toronto Marlies  AHL  51  20  13  33  17  14  6  8  14  8 2014–2015  Springfield Falcons  AHL  28  3  4  7  26  –  –  –  –  –   Buffalo Sabres  NHL  9  0  0  0  2  –  –  –  –  –   Rochester Americans  AHL  31  6  13  19  21  –  –  –  –  – 2015–2016  Rochester Americans  AHL  59  12  12  24  42  –  –  –  –  – 2016–2017  Ilves  SM-liiga  48  13  20  33  47  10  0  1  1  2 2017–2018  KalPa  SM-liiga  38  6  11  17  20  6  2  1  3  25 2018–2019  ERC Ingolstadt  DEL  52  18  25  43  30  7  2  0  2  0 2019–2020  ERC Ingolstadt  DEL  41  9  13  22  34  –  –  –  –  – 2020–2021  Orlando Solar Bears  ECHL  52  10  16  26  14  –  –  –  –  –   Colorado Eagles  AHL  3  0  0  0  7  –  –  –  –  – 2021–2022  Düsseldorfer EG  DEL  46  7  12  19  25  7  2  4  6  6 2022–2023  Löwen Frankfurt  DEL  38  4  10  14  16  2  0  0  0  0 7 kautta  yhteensä  AHL  361  78  90  168  215  40  15  21  36  30 4 kautta  yhteensä  DEL  177  38  60  98  105  16  4  4  8  6 2 kautta  yhteensä  SM-liiga  86  19  31  50  67  16  2  2  4  27 2 kautta  yhteensä  NHL  31  1  2  3  2  –  –  –  –  – 1 kausi  yhteensä  ECHL  52  10  16  26  14  –  –  –  –  –

 Lähteet 

 Viitteet 

Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
Luokka:Toronto Maple Leafsin varaamat pelaajat
Luokka:Vuonna 1991 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt