Jakov Livšits

Jakov Abramovitš Livšits (1896 Mozyr, Gomelin maakunta – 1. helmikuuta 1937 Moskova) oli neuvostoliittolainen poliitikko, joka toimi vuosina 1935–1936 Neuvostoliiton apulaisrautatieministerinä. Stalinin vainojen aikana hänet tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin.

 Elämänvaiheet 
Livšits syntyi vuonna 1896 Mozirin kaupungissa, Gomelin maakunnassa nykyisellä Valko-Venäjällä. Hän oli juutalainen. Livšits työskenteli sorvarina vuodesta 1912 ja kuului 1913–1915 sosialistivallankumoukselliseen puolueeseen. Maaliskuussa 1917 hän liittyi bolševikkipuolueeseen ja hänet valittiin sotilaiden ja työläisten neuvostoon. Hän oli mukana Venäjän sisällissodassa (1918–1922) bolševikkien puolella. Vuosina 1935–1936 hän toimi Neuvostoliiton vararautatieministerinä.

Livšits pidätettiin 16. marraskuuta 1936 syytettynä trotskilaisuudesta. Hän oli yksi syytetyistä toisessa Moskovan oikeudenkäynnissä tammikuussa 1937. Kaikki syytetyt, Livšits mukaan luettuna, tuomittiin kuolemaan 29. tammikuuta 1937. Tuomio pantiin täytäntöön 1. helmikuuta.

Kirjailija Isaak Babel, joka tunsi Livšitsin, suhtautui tuomioon epätoivoisena:

Toisaalta Stalin yhdessä puheistaan yritti vakuuttaa Livšitsin olevan syyllinen: "Livšits oli työläinen, vähätietoinen työläinen, mutta paljastui vakoojaksi..."

Myös Livšitsin perhe tuomittiin. Hänen vaimonsa Maria Troitskaja ja sisarensa Hinja Livšits olivat vuosina 1937–1945 vankilassa. Tyttäret Galina Troitskaja (1922–2001) ja Marina Troitskaja (s. 1931) lähetettiin lastenkotiin 1937 ja annettiin isoäitinsä huostaan 1938.

Livšits on haudattu Donskojen hautausmaalle Moskovaan.

Luokka:Neuvostoliittolaiset poliitikot
Luokka:Neuvostoliittolaiset teloitetut
Luokka:Stalinin vainoissa kuolleet
Luokka:Vuonna 1896 syntyneet
Luokka:Vuonna 1937 kuolleet