Hijazin kuningaskunta

Hijazin kuningaskunta () oli Hijazin alueella nykyisen Saudi-Arabian alueella vuosina 1916–1925 sijainnut kuningaskunta. Se itsenäistyi ensimmäisen maailmansodan aikana käydyn arabikapinan seurauksena, kun Mekan šarif Husain ibn Ali nousi kesäkuussa 1916 Britannian tuella kapinaan Osmanien valtakuntaa vastaan. Hijazin kuningaskunnan itsenäisyys tunnustettiin Sèvresin rauhansopimuksessa vuonna 1920.

Valtio koostui kahdesta erityyppisestä alueesta, rannikkovyöhykkestä ja sisämaasta, joita erotti vuoristoalue; myös valtion nimi Hijaz (’jaettu’) viittasi tähän kahtalaisuuteen. Alueen tärkeimmät kaupungit olivat tuolloinkin Mekka, Medina ja Jedda. Osmanikaudella vuosina 1900–1908 rakennettiin Damaskoksen ja Medinan välinen rautatie, joka oli tärkeä pyhiinvaeltajien kulkuväylä. Nejdin sulttaani Ibn Sa’ud valloitti alueen vuonna 1924 ja liitti sen Nejdin sulttaanikuntaan. Tammikuussa 1926 ibn Sa’ud julistettiin Hijazin kuninkaaksi Mekan suuressa moskeijassa. Yhdistetystä valtiosta käytettiin nimeä Nejdin ja Hijazin kuningaskunta. Vuonna 1932 valtiosta tuli Saudi-Arabia.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Lähi-idän entiset valtiot
Luokka:Aasian entiset monarkiat
Luokka:Saudi-Arabian historia