Ensio Pihkala

Ensio Samuli Pihkala, sukunimi aik. Gummerus (26. toukokuuta 1915 Iisalmi – 6. elokuuta 1941 Smila, Ukraina) oli suomalainen pastori, filosofian kandidaatti ja SS-vapaaehtoinen. Hän toimi SS-divisioona Wikingin suomalaisvapaaehtoisten kenttäpappina.

Pihkalan vanhemmat olivat rovasti, kansanedustaja Leo Benedikt Gummerus (1885–1956) ja Karin Lydia Noponen (k. 1925). Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin klassillisesta lyseosta 1933. Pihkala suoritti Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon ja hänet vihittiin papiksi 1937. Hän suoritti vielä kasvatusopin tutkinnon 1937 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1939. Pihkala toimi Lappeen kirkkoherran apulaisena ja hän oli myös kirkon stipendiaattina Berliinissä.

Pihkala oli talvisodan aikana joukkueenjohtajana ja sotilaspappina Jääkäripataljoona 1:ssa. Hänestä tuli vänrikki 1940. Vuonna 1941 Pihkala lähti SS-vapaaehtoiseksi Saksaan. Hän oli SS-joukoissa sotilasarvoltaan Untersturmführer ja toimi suomalaisten kenttäpappina. Pihkala kaatui elokuun alussa 1941 Ukrainassa ja hänen jälkeensä kenttäpapin tehtäviä hoiti Kalervo Kurkiala. Pihkala haudattiin kentälle kaatumispaikassaan Smilassa. 

Pihkalan päiväkirja sisältää suorasukaisia arvioita SS-joukkojen toiminnasta. Hän totesi suomalaisten ihailevan näitä nykypäivän germaaniritareita, SS joukkoja. Lvivissä Pihkala joutui todistamaan Neuvostoliiton salaisen poliisin GPU:n vankilan puhdistusta tuhansista ruumiista, jotka NKVD:n joukot olivat surmanneet ja sitten paenneet saksalaisia.Suomalaisen SS-sotilaspastorin sensuroimaton päiväkirja paljastaa karmeita yksityiskohtia. Ilta-Sanomat 19.10.2016. Viitattu 19.10.2016.

 Lähteet 
 Helsingin yliopiston kaatuneet-matrikkeli, osa P-Ö. PDF.

Viitteet

Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
Luokka:Suomalaiset SS-sotilaat
Luokka:Vuonna 1915 syntyneet
Luokka:Vuonna 1941 kuolleet