François Leclerc du Tremblay

François Leclerc du Tremblay eli isä Joseph (; 4. marraskuuta 1577 Pariisi – 18. joulukuuta 1638 Rueil) oli ranskalainen munkki, uskonnollinen mystikko ja poliittinen vaikuttaja. Hän oli kardinaali Richelieun vaikutusvaltainen neuvonantaja, joka tunnettiin nimellä l’éminence grise.Father Joseph  Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 5.7.2014. Tästä on syntynyt käsite harmaa eminenssi, joka tarkoittaa kulissien takaista vaikuttajaa.Kaarina Turtia: Sivistyssanat, s. 240. Otava, Helsinki 2001.

Tremblayn isä oli oikeuslaitoksen virkamies ja äiti aatelisnainen.Le Clerc Du Tremblay, François  New Catholic Encyclopedia, Encyclopedia.com. Viitattu 7.7.2021. Nuorena Tremblay opiskeli Pariisin yliopistossa, matkusteli eri puolilla Ranskaa, Italiaa ja Saksaa sekä palveli lyhyen aikaa armeijassa.Nordisk familjebok (1919), s. 660–661  Runeberg.org. Viitattu 5.7.2014. Hän liittyi kapusiinimunkkeihin vuonna 1599 Orléansissa, ja omistautui sen jälkeen rukoilulle, saarnaamiselle ja käännytystyölle. Tremblay sai vihkimyksensä vuonna 1604, ja hän toimi sen jälkeen muun muassa filosofian professorina. Vuonna 1613 hänestä tuli kapusiiniveljestön Tourainen kirkkoprovinssia johtanut provinsiaali. Hän pyrki puhdistamaan läntisen ja eteläisen Ranskan protestanttisuudesta. Tremblayn johdolla perustettiin vuonna 1617 Notre-Dame du Calvaire -niminen benediktiininunnien kongregaatio, jolla oli luostareita usealla paikkakunnalla. Hän kirjoitti uskonnollisia teoksia, joista tärkeimmät ovat Exercice des bienheureux practicables en terre par les âmes dévotes (1610) ja Introduction à la vie spirituelle (1626).

Tremblay tutustui tuolloin Luçonin piispana toimineeseen Richelieuhun ollessaan järjestämässä Fontevraudin luostarin asioita. Vuonna 1611 Richelieu teki hänestä sihteerinsä. Kun Richelieusta vuonna 1624 tuli Ranskan johtava ministeri, myös Tremblay sai kutsun hoviin. Tremblaysta tuli Richelieun oikea käsi varsinkin Ranskan ulkopolitiikkaa koskeneissa asioissa, ja hänen valtansa vastasi käytännössä ulkoministeriä, vaikka hänellä ei ollutkaan mitään muodollista asemaa maan hallituksessa. Myöhemmin hänen vaikutusvaltaansa Richelieuhun on myös liioiteltu.

Richelieu ja Tremblay yhdistivät voimansa ajaessaan Ranskan osallistumista kolmikymmenvuotiseen sotaan. Richelieuta kiinnosti ensisijaisesti Ranskan vallan kasvattaminen Euroopassa, Tremblayta taas uskonsota protestanttisia maita vastaan. Tremblay hoiti monia tärkeitä neuvotteluita Richelieun edustajana ja johti tämän diplomaattisia operaatioita, merkittävimpänä niistä vuoden 1630 Regensburgin valtiopäivien ohjailu. Tremblayn ansiosta keisari Ferdinand II ei saanut valtiopäiviä valitsemaan poikaansa seuraajakseen. Yhdessä Nevelin herttuan kanssa Tremblay yritti myös huonolla menestyksellä saada aikaiseksi uuden ristiretken turkkilaisia vastaan. Kuollessaan vuonna 1638 Tremblay oli kansan parissa hyvin epäsuosittu sotakiihkoilunsa vuoksi.

Tremblay tunnettiin ”harmaana eminenssinä”, kun taas Richelieusta käytettiin nimitystä ”punainen eminenssi”. Ylhäisyyttä tarkoittava sana ”eminenssi” oli kardinaalien arvonimi. Värit viittasivat Tremblayn harmaaseen munkinkaapuun ja Richelieun punaiseen kardinaalinviittaan.éminence grise  Merriam-Webster. Viitattu 7.7.2021.Guy Keleny: Errors & Omissions: The spirit of a long-dead friar is unwittingly kept alive  The Independent 12.12.2009. Viitattu 7.7.2021.

Lähteet

Aiheesta muualla

Joseph François Joseph Leclerc de Tremblay dit le père (1577-1638)  Encyclopædia Universalis

Luokka:Ranskalaiset poliitikot
Luokka:Kristityt munkit
Luokka:Uskonnolliset kirjailijat
Luokka:Vuonna 1577 syntyneet
Luokka:Vuonna 1638 kuolleet