Länsiturkkilainen kaanikunta

Länsiturkkilainen kaanikunta () oli 500-600-luvuilla valtakunta, joka sijaitsi Asovanmereltä ja Donilta Tienšanin itäosiin ja Intian koillisosiin asti. Valtakunnan sydänaluetta oli Džungaria, jossa asui dulati-heimoja sekä Länsi-Tienšan, jossa asui nušibi-heimoja. Niitä hallitsi Ašinan dynastian kaani.

Vuonna 657 kaanikunnan valloitti Kiinan keisari Tang. Kiinan keisari jakoi kaanikunnan kahteen osaan. Vuonna 704 Itäturkkilainen kaanikunta hyökkäsi kaanikuntaan, minkä seuraukseni Länsiturkkilainen kaanikunta romahti. Se alueelle syntyi sen jälkeen Turgešin kaanikunta.

 Historia 

 Kaanikunnan syntyminen 
Vuonna 603 Turkkilaisesta kaanikunnasta irtaantui sen itäinen osa. Tämän seurauksena syntyivät Länsi- ja Itäturkkilainen kaanikunta.
Länsiturkkilaiseen kaanikuntaan kuuluivat Kazakstan, Keski-Aasia, Pohjois-Kaukasus, Krim, Ural ja Volga-joen varsi. Kaanikunnan etnisen ytimen muodostivat 10 heimoa, jotka asuivat vanhoilla usunien mailla Tienšan-vuoriston Karatau-vuorista Džungariaan asti.

Kaanikunnan pääkaupungiksi tuli Suyab (lähellä Tokmakin kaupunkia Kirgisiassa) ja kesäkaupungiksi tuli Ming-Bulag (lähellä Turkestanin kaupunkia. Valtakunnan keskus sijaitsi Semirechessä.

 Kaanikunnan kukoistus 
Kaanikunta saavutti kukoistuksensa Dzhegui-kaanin (hallitsi vuosina 610—618) sekä hänen nuoremman veljensä Ton-jabgu-kaanin (618—630) hallitusaikana. Uudet sotaretket Toahristaniin ja Afganistaniin laajensivat valtakuntaa aina Intian luoteisosiin saakka. Ton-jabgu-kaani suoritti hallintouudistuksen ja nimitti omat edustajansa, tudunit, valvomaan eri alueita ja keräämään veroja niistä. Joidenkin oletusten mukaan hän olisi painattanut rahoja omalla tunnuksellaan (tästä ei ole vielä löytynyt todisteita).
Kaani Sheguen (610—618) ja Ton-jabgun (618—630) hallitusvuosina kaanikunnan rajat laajenivat Altaille, Tarim-joelle ja Amudarja-joelle. Länsiturkkilaiset ottivat pääkaupungikseen Suyabin. Bysantin keisarin liittolaisena Ton-jabgu aloitti vuonna 626 sodan Sassanidien Persiaa vastaan. Vuonna 626 turkkilaiset sotajoukot valloittivat rynnäköllä Tbilisin.

Bysantti ja Persia solmivat rauhansopimuksen, jolloin myös Ton-jabgu joutui lopettamaan sotatoimet. Salaliittolaiset surmasivat vuonna 630 kaani Ton-jabgun. Surmatyön oli suunnitellut hänen setänsä Sibir-kaani. Vähän myöhemmin surmattiin myös setä. Vuonna 630 alkanut valtataistelu muuttui jatkuviksi sodiksi.

Kaanikunnassa harjoitettiin pääasiassa paimentolaisuutta ja puolipaimentolaisuutta. Turkkilaiset ja sogdilaiset heimot harjoittivat kauppaa, käsitöitä, laiduntamista ja kotieläinten kasvatusta. Orjien hankkiminen oli yksi tärkeimmistä syistä siihen miksi turkkilaiset hyökkäsivät naapuriheimojen ja –kansojen kimppuun.

Sosiaalinen, taloudellinen ja hallinnollinen rakenne säilyvät valloitetuilla alueilla, mutta kaanien sijaishallitsijat tudunit valvoivat verojen keruuta ja niiden lähettämistä kaanille. Länsiturkkilaisessa kaanikunnassa syntyi myös eri yhteiskuntaluokkia sekä esifeodaalisia yhteiskuntasuhteita. Kaanikunnan keskushallinnon sotilaalliset ja poliittiset voimavarat eivät kuitenkaan riittäneet pitämään eri kansoja ja heimoja kurissa ja nuhteessa. Sen vuoksi kaanikunnassa oli jatkuvia heimojen välisiä kahakoita ja hallitsijoiden vaihdoksia, mitkä väistämättä heikensivät kaanikuntaa koossa pitäviä tekijöitä.

 Länsiturkkilaisen kaanikunnan tuho 
350px|thumb|Tang-dynastian Kiina (keltainen alue). Tummemmalla ovat ne alueet jotka olivat joko Tang-dynastian Kiinan alaisuudessa, sen liittolaisia tai konfliktissa sen kanssa. Vasemmalla Western Goktürks eli Länsiturkkilainen kaanikunta.

16 vuotta kestänyt heimojen välinen sota ja dynastioiden kinastelut (vuosina 640—657) helpottivat Tang-dynastian kiinalaisten sotajoukkojen tunkeutumisessa Semirecheen. Tangin kuvernöörit yrittivät hallita länsiturkkilaisia heimoja liittolaisten avulla, jotka olivat kaanin suvusta. Turkkilaisten jatkuvat taistelut kiinalaisia ja heidän liittolaisia vastaan auttoi tjurgesheja pääsemään valtaan Semirechessä vuonna 704. Itäturkkilainen kaanikunta hyökkäsi suurella sotajoukolla Länsiturkkilaiseen kaanikuntaan ja varsin nopeasti sai liitettyä sen itseensä. Feodaalien välisten kahakoiden seurauksena Länsiturkkilainen kaanikunta hajosi 600-luvun puolivälissä.

Tämän sodan osapuolina olivat Länsiturkkilaisen kaanikunnan kaksi tärkeintä heimoliittoa: Dulu ja Nušibi. Ei edes kaanin tekemä hallinnollinen uudistus auttanut sodan lopettamiseksi. Yšbara Hilaš-kaani, joka hallitsi vuosina 634—639, yritti uudistaa hallintoaan jakamalla maan kymmeneen ”nuoleen” eli heimoalueisiin. Vuonna 658—659 Länsiturkkilaisen kaanikunnan valloitti Tang-dynastia. Vuonna 704 Länsiturkkilainen kaanikunta vapautui kiinalaisten alaisuudesta, mutta sisäiset kiistat ja pohjoisten kansojen hyökkäykset ajoivat valtakunnan kohti tuhoa ja samana vuonna kiinalaiset sotajoukot tuhosivat sen. Länsiturkkilainen valtakunta hajosi eikä sitä enää koskaan perustettu uudelleen.

Länsiturkkilaisen kaanikunnan maat jaettiin eri piireihin ja pitäjiin, joista muodostettiin kaksi kiinalaista kuvernementtia. Toinen oli dulu-heimojen alue, jonka johtoon pantiin Ašina Mishe ja toinen oli nušibi-heimojen alue, jonka johtajaksi tuli Ašina Buchzen. Molemmat kaanit olivat kiinalaisten vasalleja.

Vastahankkimien ”Länsiprovinssin” alueiden sijaishallitsijan asuinpaikka siirrettiin Turfanista, jossa se oli ollut vuodesta 640, Kuchuun lähemmäksi laidunalueita. Länsiturkkilaisesta kaanikunnasta tuli samanlainen kansojen sulatusuuni kuin Zhuzhanin kaanikunta, jotka olivat huomattavassa roolissa Euraasian turkin- ja mongolinkielisen väestön sekoittumisessa toisiinsa sekä myös turkin- ja mongolinkielisten kansojen muodostumisessa.

 Valtakunnan hallinto 
 Kaani oli kaanikunnan ylin henkilö. Kaani valittiin aina turkkilaisesta aatelisesta Ašina-suvusta.

Kaanin valta: 
a) ylin toimeenpanija; 
b) hallitsija; 
c) sotapäällikkö; 
d) maa-alueiden omistaja; 
e) ylin tuomari.
 Teginit olivat kaanin sijaishallitsijoita.
 Jabgu, shat, elteber olivat ylimpien virkamiesten nimityksiä. Heidät valittiin kaanin suvusta. (käännettyinä: Jabgu = Läheinen; elteber hallitsi kansaa tai heimoa, joka oli kaanin alainen).
 Buirukit, tarhanit olivat tuomarinviroissa.
 Tudunit olivat kaanin sijaishallitsijoita valloitetuissa maissa. He valvoivat verojenkeruuta (luonnontuotteet) ja niiden toimituksia kaanille. Elchebogit olivat reviisoreita ja kaanien verojenkerääjiä (talousministeri).
 Bekit olivat sukujen ja heimojen päälliköitä.
 Karu-budun oli kaanikunnan pääväestö.
 Tatit olivat orjia.

 Etninen koostumus 
Länsiturkkilaisen kaanikunnan ydin oli 10 heimoa: Chu-joesta itään oli 5 dulu-heimoa ja siitä länteen oli 5 nušibi-heimoa. Historiallisissa lähteissä sitä on nimitetty myös nimellä ”On ok budun” eli kymmenen nuolen turkkilaiset (10 heimoa):
 Uisunit, kanglit asuivat Semirechessä, Syrdarja-joen alueella
 Tjurgeshit asuivat Balhash-järven luona
 Karlukit asuivat Itä-Kazakstanissa
 Chigilit asuivat Issyk Kul-järven rannoilla
 Jagmat asuivat Itä-Turkestanissa

 Hallitsijat ja kaanit 

 katso artikkeli: Ašina

 Turkkilaisen kaanikunnan läntisen osan hallitsijat 
 Nimi Hallitusaika Turkkilainen nimiKiinalainen nimiMuut nimetGumiljov: Muinaiset turkkilaiset.Huomio Istemi-kaani 554-576 İstemi Yabgu Kağanperint.: 室点密 pinyin: shidianmi — ShidjanmiMuinaiskreikka : Silzivul tai DizavulMenandr: Pienet myöhäishistorioitsijat (Менанадр. Малые поздние историки, 1860 vuosi, s. 313) Stembi-kaani Persian kieli: ایستمی خان (Hakan-i-chin)Bagadur-jabgu oli voimamies-jabgu. Kara-Curin-Turk576-599 Tardu Kağan  Kara-Curin-Turk Boke-kaani perint.: 达头可汗 pinyin: datoukehan — Datoukehan perint.: 阿史那玷厥 pinyin: Ašinadianjue — Ashina Djantszjue Persian kieli: Kara-Curin-Turk, BijaguMuhammad Narshahi: Buharan historia (Мухаммад Наршахи. Истори Бухары (Тарих’и-Бухара)  Muinaiskreikka: TardMenandr: historia. Kirja 8 (Менандр. История. Kirja 8).. tai turkkilaisten kaani”'Theofilus SamokattaKara-Curin-Turk oli kunnioitettu turkkilainen. Turdu-kaani oli läntisen siiven kaani. Boke-kaani tarkoitti mahtavaa.Nili-kaani599-603Il-tegin Bujurukperint.: 泥利可汗 pinyin: nilikehan — Nilike-kaaniPersian kieli: ParmudaBujuruk oli perijän upseeriarvo

 Aimak Abo 
 Nimi Hallitusaika Turkkilainen nimiKiinalainen nimiMuut nimetHuomioToremen Apa-kaani581-587Apa-kaaniperint.:阿波可汗 pinyin: abokehan Abo Ke-kaani Alkuperäinen nimi: perint.: 阿史那大逻便 pinyin: Ašinadaluobian Muinaiskreikka TurumTheofilus Samokatta. Historia. Kirja 7, VIII : 8, Persian kieli AbruiToremen tarkoittaa minä olen laki, Apa-kaani tarkoittaa vanhinta kaania.
 Nili-kaani oli Turkkilaisen kaanikunnan läntisen osan dzabgu (hallitsija) 599—603

 Länsiturkkilaisen kaanikunnan kaanit 
 Nimi Hallitusaika Turkkilainen nimiKiinalainen nimiMuut nimetHuomio Nili-kaani 603-604 Il-tegin Bujurukperint.: 泥利可汗 pinyin: nilikehan|(Persian kieli: Parmuda)Persialaisen Tabarin mukaan., Ili-teginPersialaisen Dinaverin mukaan.
|Il-tegin tarkoittaa perijää, Bujuruk tarkoittaa upseeria
|- align="center"
|Basyl-tegin
|604
| -
|vanha muoto: Poshi-Dele| -
|Basyl-tegin tarkoittaa uhriprinssiä
|- align="center"
|Taman-kaani
|604-612
|Çulo Kağan|perint.:泥厥處羅可汗pinyin: nijuechuluokehan Nitsjueculo ke-kaani ,  Alkuperäinen nimi perint.: 阿史那达曼 pinyin: Ašinataman Ašina Taman|Arslan
|Lempinimi ”Leijona”.
|- align="center"
|Shgui-kaani
|612-618
|Şikoey Kağan|perint.: 射匮可汗 pinyin: sheguikehan Sheguike-kaani| -
| Snjabilainen nimi
|- align="center"
|Tun-Jabgu-kaani
|618-630
|Tong Yabgu Kağan|perint.: 统叶护 pinyin: tongyehu Tuhjehu|Basion oli Xiyu-valloittaja, kiinalainen lempinimi
|Tan-Jabgu (=Jabgu) — suuri jabgu
|- align="center"
|Kjuljug-Sibir -kaani
|630-631
|Bağatur Sepi Kağan|perint.: 莫賀咄可汗 pinyin: moheduokehan Mohedo ke-kaani|Muinaiskreikka Organa (?)
|Urag (?) — myrskytuuli, Kjuljug-Sibir-kaani — maineikas siperialainen kaani
|- align="center"
|Se-Jabgu-kaani
|631-633
|Se-Yabgu Kağan|perint.:肆葉護可汗pinyin: siyehukehan Sijehu ke-kaani , Alkuperäinen nimi perint.:阿史那咥力pinyin: Ašinasili Ašina Sili| -
|Tolis-tegin oli itäisen suvun prinssi, Irbis Yshbara — lumileopardi mahtava, Se-Jabgu-kaani oli väkivalloin hankkinut itselleen arvonimin jabgu.
|- align="center"
|Nishu Dulu -kaani
|633-634
|Bağaşa Tulu Kağan|perint.: 阿史那泥孰pinyin: Ašinanishu Ašina Nishu — Alkuperäinen nimi,  Hallitsijanimi perint.: 咄陆可汗 pinyin: duolukehan Doluke-kaani|Kana (persiaksi) sai arvonimin perint.: 吞阿娄拔奚利邲咄陆可汗 pinyin: tun'aloubaxilibiduolukehan Tunaloubasilibidoluke-kaani|Tong alip siligbir(?), Dulu-kaani — arvonimi, Gjana-šad — ruhtinaan arvonimi
|- align="center"
|Yshbara-Tolis-šad -kaani
|634—639
|İşbara Teriş Tunga Kağan|perint.: 沙钵罗咥利失可汗pinyin: shaboluoxilishikehanShabolosilishi ke-kaani — Hallitsijanimi,  Alkuperäinen nimi perint.: 阿史那同俄 pinyin: Ašinatonge Ašina Tune )
|Tong-šad — suuri ruhtinas /šad
|- align="center"
|Halleg Yshbara-Dzhagbu-kaani
|653—657
|Uluğ İşbara Kağan|perint.:沙钵罗可汗pinyin: shaboluokehan — Shaboloke-kaani, Alkuperäinen nimi perint.:阿史那贺鲁pinyin: Ašinahelu — Ašinahelu|Persian kieli: Bizhan(?)
|Hallig — nouseva, lempinimi . Yshbara-kaani — mahtava-kaani
|- align="center"
|Ašina Dudzhi -kaani
|676-679
|Eçine Türçe Kağan|Hallitsijanimi perint.:走其可汗pinyin: zoujikehan Tsoutszike-kaani, Alkuperäinen nimi perint.: 阿史那施於北庭 pinyin: Ašinashiyubeiting Ašina Shijuibeitin| -
| -
|- align="center"
|Ašina Hushelo-šad
|693—704
|Kushrak Buri-šad|Alkuperäinen nimi: perint.: 阿史那斛瑟罗 pinyin: Ašinahuseluo Ašina Huselo, Hallitsijanimi perint.: 竭忠事主可 pinyin: jiezhongshizhukehan Tszezuhshiczeuke-kaani',
| -
|Kushrak''- pikkulintu, Buri-šad — susi-ruhtinas

 Länsiturkkilaisen kaanikunnan kaanit nushibi-heimoista 
 Nimi HallitusvuodetKiinalainen nimiMuut nimetHuomioIl-Kjuljug-šad Irbis-kaani639—640 - - -Irbis-Yshbara-Dzhagbu-kaani640-641Hallitsijanimi perint.:乙毗沙钵罗叶护可汗pinyin: yipishaboluoyehukehan — Ipishaboloehuke-kaani, Alkuperäinen nimi perint.:阿史那薄布 pinyin: Ašinabaobu 'Ašina Baobu”Nushibialainen voimamies” lempinimi, Irbis Yshbara - lumileopardi mahtavaIrbis-Shegui -kaani642-650Hallitsijanimi perint.: 乙毗射匮可汗pinyin: yipishikuikehan ”Ipishekuike-kaani” - -Hallig Yshbara-Dzhagbu-kaani650-657perint.: 沙钵罗可汗 pinyin: shaboluokehan — Shaboloke-kaani, Alkuperäinen nimi perint.: 阿史那贺鲁 pinyin: Ašinahelu — AšinaheluPersian kieli: Bizhan(?)Hallig — nouseva, lempinimi . Yshbara-kaani — mahtava-kaaniAšina Buczhen-šad657-667 - - -Ašina Hushelo-šad679-704Alkuperäinen nimi: perint.: 阿史那斛瑟罗 pinyin: Ašinahuseluo Ašina Huselo , Hallitsijanimi perint.:竭忠事主可pinyin: jiezhongshizhukehan Tszeczhunshiczuke-kaani , -Kushrak- pikkulintu, Buri-šad — susi-ruhtinas

 Länsiturkkilaisen kaanikunnan kaanit dulu-heimoista 
 Nimi HallitusaikaKiinalainen nimiMuut nimetHuomioJukuk-Irbis-Dulu -kaani638-653perint.: 乙毗咄陆可汗pinyin: yipiduolukehan ”Ipidoluke-kaani” , Alkuperäinen nimi perint.: 阿史那欲谷 pinyin: Ašinayugu ”Ašina Juigu” -Jukuk — pöllö, Irbis-Dulu -lumileopardi.Hallig Yshbara-Dzhagbu-kaani653-657perint.: 沙钵罗可汗 pinyin: shaboluokehan — Shaboloke-kaani, Alkuperäinen nimi perint.: 阿史那贺鲁 pinyin: Ašinahelu — AšinaheluPersian kieli: Bizhan(?)Hallig — nouseva, lempinimi . Yshbara-kaani — mahtava-kaaniAšina Mishe-šad657-662Hallitsijanimi perint.:奚利邲咄陆可汗pinyin: xilibiduolukehan ”Silibidoluke-kaani” , Alkuperäinen nimi perint.: 阿史那弥射 pinyin: Ašinamishe ”Ašina Mishe” -lempinimi SankariAšina Juankin-šad679-693Hallitsijanimi perint.: 兴昔亡可汗pinyin: xingxiwangkehan ”Sinsivanke-kaani” ,  Alkuperäinen nimi perint.: 阿史那元庆pinyin: Ašinayuanqing ”Ašinajuantsin” -Menetetyn mahtavuuden palauttaja — arvonimiAšina Hushelo-šad693—704Alkuperäinen nimi: perint.: 阿史那斛瑟罗pinyin: Ašinahuseluo Ašina Huselo , Hallitsijanimi perint.:竭忠事主可pinyin: jiezhongshizhukehan Tszeczunshiczuke-kaani -Kushrak- pikkulintu, Buri-šad — susi-ruhtinas

 Maanpakoon ajetut kaanit 
 Nimi HallitusaikaKiinalainen nimiAšina Huaidao704-708Alkuperäinen nimi perint.: 阿史那怀道pinyin: Ašinahuaidao ”Ašina Huaidao” ,  Hallitsijanimi perint.: 濛池都护、十姓可汗pinyin: mengchidouhu、shixingkehan ”Mencindouhushisinke-kaani”Ašina Sian708-717Alkuperäinen nimi perint.:阿史那献pinyin: Ašinaxian ”Ašina Hian”,  Hallitsijanimi perint.:昆陵都护、兴昔亡可汗pinyin: kunlingdouhu、xingxiwangkehan ”Kunlingdouhusinvanke-kaani”Ašina Sin740-742perint.: 阿史那昕 pinyin: Ašinaxin ”Ašina Hian” ,  Hallitsijanimi perint.: 十姓可汗 pinyin: shixingkehan ”Shinsinke-kaani”
Ašina Hushelo-šad kuoli Canjanissa. Hänen jälkeläisensä eivät päässeet palaamaan takaisin hajonneeseen kotimaahansa. Kiinalaiset neuvonantajat olivat kyllä sitä mieltä, että parempi olisi palauttaa kaanikuntaan vailla valtaa olevat kaanit kuin pyrkiä torjumaan 10 turkkilaista heimoa.

 Ašina Huaidao 704—708 
 :zh:阿史那怀道 . Alkuperäinen nimi perint.: 阿史那怀道 pinyin: Ašinahuaidao ”Ašina Huaidao” , Hallitsijanimi perint.:濛池都护、十姓可汗pinyin: mengchidouhu、shixingkehan ”Mancidouhushisinke-kaani” .

Hän oli Ašina Hushelo-šadin poika . Vuonna 704 sai kaartilaisnimen juvei gjanjung ja nimitettiin kaaniksi (haocilaisen sijaishallitsijaksi). Hänet lähetettiin lähettilääksi Tjurgeshkin kaanikuntaan. Kuoli vuonna 708.

 Ašina Sian (vanha nimi Hian) 708—717 
 :zh:阿史那献 . Alkuperäinen nimi perint.: 阿史那献pinyin: Ašinaxian ”Ašina Hian” , Hallitsijanimi perint.:昆陵都护、兴昔亡可汗pinyin: kunlingdouhu、xingxiwangkehan ”Kunlindouhusinvanke-kaani” .

Ašina Juankin-šadin poika. Vuonna 704 hänet nimitettiin beitinien kuvernööriksi ja hoitamaan 10 aimakia. Sian sai käyttöönsä Tangin armeijan. Hän hyökkäsi aroille ja löi Dudanin kaanin, jonka pään hän lähetti pääkaupunkiin. Hän kokosi arolle 30.000 jurttaa ja lähetti niiden asukkaat Kiinaan. Hänet palkittiin kunniamerkillä ja omalla sinetillään. Monet dulut menivät kiinalaisten alaisiksi. Sian ymmärsi, että Ašinan palauttaminen valtaan johtaisin yhteenottoihin tjurgeshilaisten kanssa. Keisari ei kuunnellut hänen neuvojaan ja tunnusti Sogen vallan. Keisarin lähettiläs ei vielä ehtinyt perille, kun tjurgeshien ja karlukien välille puhkesi sota. Tjurgeshit hyökkäsivät myös kiinalaisten linnoituksia vastaan. Sian joutui mukaan sotaan. Keisarin neuvonantajat neuvoivat Kiinaa olemaan sekaantumatta sotaan, jotta barbarit tappaisivat toinen toisensa. Kun Sian ei onnistunut voittamaan, niin hän päätti palata takaisin Canjaniin, jossa hän kuoli vuonna 717.

 Ašina Sin 740—742 
 :zh:阿史那昕 Alkuperäinen nimi perint.: 阿史那昕pinyin: Ašinaxin ”Ašina Hian” , Hallitsijanimi perint.: 十姓可汗pinyin: shixingkehan ”Shisinke-kaani” .

Hän oli Ašina Huaidaon poika. Vuonna 740 osa tjurgesheista suostui ottamaan Sinin kymmenen heimon kaaniksi. Sin-kaani pyysi Tang-dynastialta itselleen morsiamen, josta tuli Li-keisarinna. Sin matkusti Tszuilanin kaupunkiin, jossa hänet tappoi tjurgeshien Baga-tan-kaani. Li pakeni poikansa Czunhaon kanssa Kiinaan, jossa poika meni Kiinan armeijan palvelukseen.

 Katso myös 
 Turkkilainen kaanikunta
 Kasaarien kaanikunta
 Avaarien kaanikunta
 Suur-Bolgaria
 Itäturkkilainen kaanikunta
 Kimaksin kaanikunta

 Lähteet 
 Turkkilainen kaanikunta

Viitteet

Luokka:Keski-Aasian historia