Joukkovalvonta

Joukkovalvonta (tunnettu myös nimityksillä massavalvonta ja joukkoseuranta) viittaa läpitunkevaan valvontaan, jonka kohteena on kokonainen väestö tai merkittävä osa sitä. Se on järjestelmällistä viestintä-, sijainti- ja muiden henkilökohtaisten tietojen keräämistä, prosessointia ja analysointia suurista ihmisryhmistä ilman yksilöllistä epäilyä rikoksesta. Usein tällaisesta valvonnasta vastaavat valtiot, ja se tapahtuu salassa. Se voi johtaa siihen, että kokonaisia väestöryhmiä tarkkaillaan ilman perustetta, mikä loukkaa yksityisyyttä ja siihen liittyviä oikeuksia. Valvonnan toteutuksesta vastaavat pääasiassa valtion tiedustelu- ja lainvalvontaviranomaiset sekä tietyissä tapauksissa yksityiset yritykset.

Joukkovalvontaa voidaan suorittaa keräämällä ja analysoimalla viestintä- ja metatietoja puhelinverkoista, tekstiviesteistä sekä internetliikenteestä. Julkisilla paikoilla voidaan käyttää valvontakameroita, joihin on integroitu kasvojentunnistus- ja automatisoitu liiketunnistus, minkä avulla ihmisiä voidaan seurata. Tekoälyn avulla voidaan analysoida kerätystä datasta haluttujen kriteerien mukaista käytöstä.

Joukkovalvonnan harjoittamisen kannattajat usein väittävät, että se on tarpeellista terrorismin vastaisessa taistelussa, yhteiskunnallisen levottomuuden estämisessä, kansallisen turvallisuuden suojelussa, lapsipornon vastaisessa taistelussa ja lastensuojelussa.

Joukkovalvonnan harjoittamista arvostellaan laajasti siitä, että se rikkoo yksityisyysoikeutta, rajoittaa kansalaisoikeuksia ja on laitonta joidenkin oikeudellisten tai perustuslaillisten järjestelmien alla. On olemassa pelko siitä, että joukkovalvonnan lisääminen voisi johtaa totalitaristiseen valtioon, jossa poliittista erimielisyyttä heikennetään Cointelpron kaltaisilla ohjelmilla. Sellaisesta valtiosta voidaan käyttää nimitystä valvontavaltio (engl. surveillance state) tai elektroninen poliisivaltio (engl. electronic police state).

Vuonna 2013, useiden maiden harjoittama joukkovalvonta tuli kyseenalaiseksi Edward Snowdenin tekemän tietovuodon jälkeen. Edward Snowdenin usealle tiedotusvälineelle vuotamiin asiakirjoihin perustuva raportointi antoi sysäyksen keskustelulle kansalaisoikeuksista ja yksityisyyden suojasta digitaalisessa aikakaudessa. Koronaviruspandemian aikana yli puolessa maailman maista otettiin käyttöön poikkeuksellisia digivalvontamenetelmiä, kuten paikkatietoseurantaa, kasvojentunnistusta ja drooneja, usein ilman selkeitä oikeudellisia rajoja ja riippumatonta valvontaa. Freedom House dokumentoi, että pandemian aikana internetin vapaus heikkeni vähintään 60 maassa, kun viranomaiset hyväksyivät sensuurin ja verkkoseurannan julkisen terveyden nimissä.

Maittain
Privacy International -järjestön vuonna 2007 tekemän 47 maata kattavan tutkimuksen mukaan, on ilmennyt kasvu valvonnassa ja lasku yksityyttä puolustavien menetelmien tehokkuudessa edelliseen vuoteen verrattuna. Ottaen nämä tekijät huomioon, kahdeksan maata luokiteltiin "endeemisiksi valvontayhteiskunniksi". Näistä kahdeksasta Kiina, Malesia ja Venäjä saivat huonoimman sijoituksen; näitä seurasi Singapore ja Yhdistynyt kuningaskunta; näitä seurasi Taiwan, Thaimaa ja Yhdysvallat. Parhaiten sijoittui Kreikka, jossa arvioitiin olevan "riittävät menetelmät väärinkäyttöä vastaan".

Monissa maissa on jo asennettu tuhansia valvontakameroita kaupunki-, esikaupunki- ja jopa maaseutualueille. Yhdysvaltalainen American Civil Liberties Union (ACLU) -kansalaisoikeusjärjestö antoi vuonna 2007 lausunnon, että Yhdysvallat on "vaarassa keikahtaa aidoksi valvontayhteiskunnaksi, joka olisi täysin vieras yhdysvaltalaisille arvoille". He näkivät "potentiaalisen pimeän tulevaisuuden, jossa meidän jokainen liike, jokainen kanssakäyminen ja jokainen yhteydenpito tallennettaisiin, koottaisiin ja varastoitaisiin valmiina tarkasteltavaksi ja käytettäväksi meitä vastaan milloin viranomaiset niin haluaisivat".

Toimittajat ilman rajoja -järjestö julkaisi verkkovalvontaa käsittelevän Special report on Internet Surveillance -raportin 12. maaliskuuta 2013. Raportti sisälsi State Enemies of the Internet -nimisen luettelon, jossa lueteltiin maat, joiden hallitukset ovat mukana uutistentarjoajiin kohdistuvassa (vakaviin tiedonsaantivapaus- ja ihmisoikeusloukkauksiin johtavassa) aktiivisessa ja läpitunkevassa valvonnassa. Luettelossa oli alustavasti viisi maata: Bahrain, Kiina, Iran, Syyria ja Vietnam.

 Euroopan unionissa 
Euroopan unionissa on valmisteilla Chat Control -laki, jossa poistettaisiin viestintäsovelluksista tietoliikenteen suojaamiseksi tarkoitettu päästä päähän -salaus. Salauksen avulla vain viestin lähettäjä ja vastaanottaja pystyvät lukemaan sen, eikä viranomaisilla tai verkkorikollisilla ole pääsyä viestiin. Laki antaisi pääsyn viranomaisille viesteihin ja mahdollistaisi automatisoidun massavalvonnan. Lakia perustellaan lapsiin kohdistuvan seksuaaliväkivallan ehkäisemiseksi ja torjumiseksi. Asetusehdotus hyllytettiin kesäkuussa 2024, mutta elokuussa 2025 sitä ehdotettiin uudelleen. Ehdotus mahdollistaisi kaiken pikaviestinnän skannaamisen ennen viestien lähettämistä, joka kaventaisi merkittävästi Euroopan unionin kansalaisten yksityisen viestinnän suojaa.

 Isossa-Britaniassa 
Isossa-Britanniassa on paljastunut vuonna 2023 salaisia kehitysohjelmia, joiden tarkoituksena on ollut kirjata ja tallentaa miljoonien ihmisten verkkohistoriaa. Heinäkuussa 2025 voimaan tulleen lain myötä suurten sosiaalisen median alustojen kuuluu sensuroida sakkojen uhalla lasten ja aikuisten kannalta haitallista ja laitonta sisältöä, kuten vihapuhetta ja pornografiaa. Palveluissa pitää olla pakollisia ikävahvistustoimenpiteitä, esimerkiksi kasvojentunnistus. Lain myötä VPN:n käyttö lisääntyi valtavasti Britanniassa.

Kiinassa
pienoiskuva|Valvontakameroita Shenzhenissä vuonna 2019.
Kansalaisista kerätty ja tekoälyn prosessoima data sekä kasvojentunnistuksella varustetut valvontakamerat luovat joukkovalvontayhteiskunnan, jossa kansalaisella ei ole yksityisyyttä. Kiina on ottanut käyttöön astettain sosiaalisen luottoluokitusjärjestelmän, jonka avulla kansalaisia pisteytetään. Analyytikoiden ennusteiden mukaan vuonna 2020 Kiinassa on 300 miljoonaa valvontakameraa ja poliisi käyttää vuodessa 30 miljardia Yhdysvaltain dollaria valvontateknologiaan.https://www.vanityfair.com/news/2018/07/china-surveillance-state-artificial-intelligence Hallinnolla on siis täten jatkuvasti tieto siitä, missä kansalaiset ovat ja mitä he tekevät.

Jokainen viestintäsovelluksissa lähetetty viesti on viranomaisten luettavissa. Lähes jokaiselta liittymän avaajalta vaaditaan kasvojen tunnistus ja rekisteröinti, jonka kautta puhelinta käyttävä on valvonnan alla.

Ihmisoikeusjärjestö Amnesty Internationalin mukaan Xinjiangissa asuvat muslimit ovat yksi eniten tarkkailluista väestöistä maailmassa. Amnestyn haastattelemien 65 Xinjiangissa vuosina 2017–2021 asuneesta vähemmistön jäsenestä kertoi kokemuksistaan valvontajärjestelmästä. Heidän mukaan ihmisiltä kerätään biotunnisteita, kuten skannataan iiris ja otetaan kasvokuvat. Viranomaisilla on suuri tarkastuspisteiden verkosto, esteetön pääsy ihmisten viestintään, kuten WeChattiin ja he tekevät jatkuvasti kuulusteluita ja etsintöjä. Muutama haastateltava kertoi kokemuksista, että valvontakameroita oli asennettu heidän työpisteille ja kuvaamaan asuntojaan. Vuodesta 2017 asti muun muassa satoja tuhansia uiguureja on viety internointileireille.

 Ranskassa 
Ranska laillisti vuonna 2023 ensimmäisenä Euroopan unionin jäsenmaana tekoälyn käytön joukkovalvontaan. Syynä lakiin oli turvallisuuden takaaminen Pariisin kesäolympialaisissa 2024. Laki antaa mahdollisuuden tekoälyn analysoida lentävien droonien ja valvontakameroiden antamaa dataa. Tekoäly analysoi ihmisten asentoja, kävelytapoja, liikkeitä, eleitä, ulkonäköä ja kokoontumisia. Jos tekoälyn mielestä joku ihminen käyttäytyy epäilyttävästi, se tekee hälytyksen viranomaisille. Ihmisoikeusjärjestö Amnesty Internationalin Ranskan päätös laillistaa joukkovalvonta johtaa törkeään ihmisoikeuksien loukkaukseen muun muassa yksityisyyden, kokoontumis- ja sananvapauden kannalta.

Ruotsissa
Ennen vuotta 2009, Ruotsin puolustusvoimien radiolaitos (FRA) oli rajoitettu suureksi osaksi sääntelemättömään langattomaan signaalitiedusteluun (SIGINT). Uusi laki tuli voimaan joulukuussa 2009, antaen FRA:lle valtuudet valvoa Ruotsin rajan ylittävissä kaapeleissa kulkevia signaaleja. Tietoliikenneyhtiöt ovat lain mukaan velvollisia toimittamaan Ruotsin rajojen ylittävissä kaapeleissa kulkevat signaalit tiettyihin "vuorovaikutuspisteisiin", joissa dataan voidaan päästä käsiksi tuomioistuinluvan saamisen jälkeen. Lain vaikutuksen alaisten yhtiöiden lukumäärän arveltiin olevan "rajoitettu (noin kymmenen)".

FRA on asetettu kyseenalaiseksi sitä koskevan lainsäädännön muutoksen jälkeen, pääosin yleisen käsityksen takia, että muutos mahdollistaisi joukkovalvonnan. FRA on kiistänyt tämän jyrkästi, sanoen ettei heillä ole lupaa aloittaa mitään valvontaa omasta aloitteesta, ja ettei heillä ole suoraa yhteyttä kaapeleihin. Kaiken signaalitiedustelun valtuuttaa erityinen tuomioistuin (Försvarsunderrättelsedomstolen) ja täyttää joukon kapeita vaatimuksia. Ruotsin puolustusministeri Sten Tolgfors on sanonut, että näiden toimenpiteiden "tulisi tehdä joukkovalvontaa koskevan keskustelun mitättömäksi".

Lainmuutoksen ollessa vielä hallituksen esitys vuonna 2007, Suomen liikenne- ja viestintäministeriön kansliapäällikkö Harri Pursiainen oli katsonut lain loukkaavan Suomen lainsäädäntöä, koska Suomen lainsäädännössä pätee viestintäsalaisuus, ellei tuomioistuimen päätöksin tästä poiketa. Merkittävä osa suomalaisista ja virolaisista matkapuhelimista on ruotsalaisomisteisen valtionyhtiö TeliaSoneran verkossa ja verkkoa hallinnoidaan Ruotsista. Myös suomalaiset televerkko-operaattorit vastustivat hanketta.

 Venäjällä 
Venäjän SORM-järjestelmä (System for Operative-Investigatory Measures) edellyttää, että teleoperaattorit asentavat turvallisuuspalvelu FSB:n toimittaman laitteiston, jonka kautta virasto voi sekä kerätä että tallentaa puheluiden, sähköpostien, internet-liikenteen ja sosiaalisen median viestinnän sisällön ja metadataa.

 Yhdistyneissä arabiemiraateissa 
Yhdistyneissä arabiemiraateissa on yksi maailman tiheimmistä valvontakameroiden keskittymistä. Vuonna 2023 Dubaihin asennettiin yli 12 000 valvontakameraa, mikä herätti huolta kansalaisten yksityisyydestä. Arabiemiraateissa suosittu ToTok-sovellus paljastui vuonna 2019 hallituksen käyttämäksi valvontatyökaluksi, joka kerää käyttäjien viestit, sijaintitiedot, kuvat ja muut henkilökohtaiset tiedot. Freedom House -raportin mukaan internetin vapaus Yhdistyneissä arabiemiraateissa on merkittävästi rajoitettu, ja viranomaiset ovat järjestelmällisesti seuranneet ja ahdistelleet rauhanomaisia verkkoaktivisteja.

 Populaarikulttuurissa 
pienoiskuva|"Isoveli valvoo". Juliste italialaisesta sarjakuvasovituksesta romaanista Vuonna 1984.
Joukkovalvontaa on käsitelty näkyvästi populaarikulttuurissa – kirjallisuudessa, elokuvissa, televisiosarjoissa ja peleissä:
 George Orwellin Vuonna 1984 (1949): Dystopiaromaani, jossa "Isoveli" valvoo kansalaisia jatkuvasti.
 V niin kuin verikosto-elokuvassa tulevaisuuden fasistinen Iso-Britannia valvoo kansalaisia.
 Black Mirror-televisiosarjan useissa jaksossa tarkastellaan teknologian avulla tapahtuvaa valvontaa ja seurantaa.
 Ubisoftin Watch Dogs-pelisarjassa on ajoitettu lähitulevaisuuteen, jossa valvontajärjestelmiä käytetään ihmisten seurantaan. 

Katso myös
Maailmanlaajuinen joukkovalvonta
Maailmanlaajuista joukkovalvontaa koskevat paljastukset (2013 alkaen)
Poliisivaltio
Rikkinäisten ikkunoiden teoria
Sosiaalinen luottoluokitusjärjestelmä
Tarkkailla ja rangaista, ranskalaisen Michel Foucaultin vuonna 1975 kirjoittama kirja
Teletunnistetietojen säilyttäminen
Valvontakapitalismi

Lähteet

Aiheesta muualla