Islannin kuningaskunta

Islannin kuningaskunta (, ) oli perustuslaillinen monarkia Euroopassa. Se perustettiin 1. joulukuuta 1918, jolloin Islannin ja Tanskan välille luotiin personaaliunioni. Monarkia ja personaaliunioni lakkautettiin 17. kesäkuuta 1944, jolloin Islannista tuli pidetyn kansanäänestyksen jälkeen tasavalta.

Kuningaskunnan ainoaksi kuninkaaksi jäi Tanskan kuningas Kristian X (valtakausi Tanskassa 1912–1947), jonka nimen kirjoitiusasu Islannissa oli virallisesti Kristján X.

 Perustaminen 
Islannille myönnettiin autonomia jo 1904. Autonomian aikana saari teollistui nopeasti ja talous kasvoi. Myös koulutustaso nosui, kun peruskoulusta tuli pakollista ja Islannin yliopisto perustettiin vuonna 1911. Ensimmäisen maailmansodan aikana Islannin syrjäinen sijainti suojeli paikallista villateollisuutta ja villan suuri kysyntä johti merkittävään talouskasvuun. Tanskalaiset vakuuttuivat islantilaisten kyvystä hoitaa omia asioitaan, mikä myötävaikutti personaaliunionin perustamiseen. Ajatus kansojen itsemääräämisoikeudesta nousi myös näkyväksi ensimmäisen maailmansodan jälkeisessä maailmassa, minkä johdosta Kööpenhaminassa alettiin kääntyä personaaliunionin kannalle.

Islantilaiset kamppanjoivat kuitenkin entistä laajemman autonomian puolesta, mikä johti oman kuningaskunnan perustamiseen 1. joulukuuta 1918. Tämän mahdollisti osapuolten välinen personaaliunionilaki.

 Islannin asema personaaliunionissa 
Personaaliunionissa Islanti tunnustettiin täysin suvereeniksi valtioksi, jonka valtionpäämiehenä toimii Tanskan kuningas. Tämän lisäksi Tanska vastasi Islannin ulkopolitiikasta. Islanti sai oman lipun ja vaakunan.

Sekä Islannilla että Tanskalla oli oikeus pyytää personaaliunionin ehtojen uudelleenneuvotteluita. Mikäli neuvotteluilla ei päästäisi minkäännäköiseen tulokseen, personaaliunio purkautuisi 25 vuoden päästä sen alkamisesta (vuonna 1943). Neuvottelut personaaliunionista oli tarkoitus käydä viimeistään vuonna 1940.

 Personaaliunionin purkautuminen 
Toisessa maailmansodassa Tanska joutui Saksan miehittämäksi. Tämän johdosta Islanti ilmoitti ottavansa ulkomaanpolitiikan ja puolustuksen omalle harteelleen. Islannin protestoinnista huolimatta Iso-Britannia kuitenkin miehitti maan sen strategisen sijainnin takia. Vuonna 1941 Islanti hyväksyi puolustussopimuksen Yhdysvaltain kanssa.

Vuonna 1944 maasta tuli tasavalta maassa pidetyn kansanäänestyksen jälkeen. Kansanäänestyksessä aivan ylivoimainen enemmistö (noin 97 %) islantilaisista kannatti personaaliunionin kumoamista. Äänestysprosentti oli peräti yli 98 prosenttia. Islannin tasavallan perustuslaki astui voimaan 17. kesäkuuta 1944. Itse personaaliunionilaki kumottiin virallisesti vasta vuonna 1946. 

 Lähteet 

Luokka:Euroopan entiset monarkiat
Kuningaskunta
Luokka:Personaaliunionit