Jean-Luc Lagarce

Jean-Luc Lagarce (14. helmikuuta 1957 Héricourt, Haute-Saône – 30. syyskuuta 1995 Pariisi) oli ranskalainen näytelmäkirjailija, näyttelijä ja ohjaaja. Hän on tällä hetkellä Ranskan esitetyin näytelmäkirjailija. Hänen näytelmiään on käännetty useille kielille. Suomeksi on ilmestynyt vain Reita Lounatvuoren käännös Ihan vain maailmanloppu alkuperäisteoksesta Juste la fin du monde. Tämä näytelmä on eräs Lagarcen esitetyimmistä teksteistä yhdessä näytelmän Le pays lointain (kaukainen maa) kanssa. Le pays lointain on laajennettu versio samasta aiheesta kuin Juste la fin du monde. Siinä mies saapuu lapsuudenkotiinsa pitkän ajan jälkeen kertomaan, että on vakavasti sairas ja tulee kuolemaan pian eikä kuitenkaan saa tätä sanottua. Lagarcen kirjoitustapa on omintakeinen, runollinen ja samaan aikaan humoristinen. Hänen henkilönsä yrittävät ikään kuin tarkentaa koko ajan sanottavaansa ja eksyvät samalla syvemmälle ja syvemmälle sanottavansa suohon.

Jean Luc Lagarce syntyi tavalliseen työläisperheeseen 14. helmikuuta 1957 Hericourtissa. Hän opiskeli filosofiaa Besançonissa ja perusti oman teatteriryhmänsä samaan kaupunkiin. Hän ohjasi aluksi muiden kirjailijoiden teoksia ja siirtyi sitten omiin teksteihinsä. Hänen näytelmänsä eivät saavuttaneet menestystä hänen elinaikanaan, ja ne tavallaan löydettiin uudelleen hänen kuolemansa jälkeen paljolti hänen työtoverinsa Francois Berreurin ansiosta, joka on julkaissut koko Lagarcen tuotannon Les solitaires intempestifs -kustantamossa, jonka hän perusti yhdessä Lagarcen kanssa vuonna 1992. Jean Luc Lagarce kuoli Pariisissa aidsiin vuonna 1995.www.lagarce.net

Tuotanto
Näytelmät

Tome I ()
Erreur de construction, 1977
Carthage, encore, 1978
La Place de l'autre , 1979
Voyage de Madame Knipper vers la Prusse Orientale, 1980
Ici ou ailleurs, 1981
Les Serviteurs, 1981
Noce, 1982

Tome II ()
Vagues souvenirs de l'année de la peste, 1982
Hollywood, 1983
Histoire d'amour (repérages), 1983
Retour à la citadelle, 1984
Les Orphelins, 1984
De Saxe, romaani, 1985
La Photographie, 1986

Tome III ()
Derniers remords avant l'oubli, 1987
Music-hall, 1988
Les Prétendants, 1989
Juste la fin du monde, 1990
Histoire d'amour (derniers chapitres), 1990

Tome IV ()
Les règles du savoir-vivre dans la société moderne, 1993
Nous, les héros, 1993
Nous, les héros (version sans le père),1993
J'étais dans ma maison et j'attendais que la pluie vienne, 1994
Le Pays lointain, 1995

Julkaisemattomat
La bonne de chez Ducatel, 1977
Les Solitaires intempestifs, 1987

Elokuva ja ooppera
Quichotte, 1989, oopperalibretto
Retour à l'automne, käsikirjoitus Gérard Bouyssen kanssa

Proosa
Le Bain, 1993, récit
L'Apprentissage, 1993, récit
Du luxe et de l'impuissance, 1994, recueil de onze articles et éditoriaux
Journal, Les Solitaires Intempestifs - 1977 - 1990 tome 1 et 1990 - 1995 tome 2

Essee
Théâtre et Pouvoir en Occident

Romaani
Le Voyage à la Haye, 1994

Lähteet

Luokka:Ranskalaiset näytelmäkirjailijat
Luokka:Vuonna 1957 syntyneet
Luokka:Vuonna 1995 kuolleet