St. Laurent -luokka

St. Laurent -luokka oli Kanadan kuninkaallisen laivaston ja myöhemmin Kanadan asevoimien hävittäjäluokka, jonka seitsemän alusta olivat palveluksessa 1950-luvun puolivälistä aina 1990-luvulle saakka.

Luokka oli ensimmäinen Kanadassa suunniteltu ja toteutettu suurempi alusluokka. Sen alukset muistuttivat Britannian kuninkaallisen laivaston Whitby-luokan fregatteja, mutta niiden varustuksena oli runsaasti Yhdysvalloista hankittua materiaalia. Alukset olivat alun perin saattuehävittäjiä (DDE), mutta modernisoinnin jälkeen ne luokiteltiin helikopterilla varustetuiksi saattuehävittäjiksi (DDH).

 Valmistus 
Kanadan liittyminen Natoon ja turskasodan kokemukset loivat tarpeen uudesta alusluokasta vuonna 1949. Laivaston tehtävänä oli sukellusveneidentorjunta ja Luoteis-Atlantin valvonta. Uuden saattuehävittäjän suunnittelutyö alkoi vielä samana vuonna ja sen toteutusaikatauluksi määrättiin vuosi 1955. Suunnittelusta  vastasi montrealilainen German and Milne Sir Rowland Bakerin ohjauksessa. Baker loi Whitby-luokan fregatin kaltaisen, mutta omia ideoitaan toteuttavan aluksen.Gardiner, Robert (ed.) s. 44

Luokan piti valmistaa neljätoista viimeistään 1955 palvelukseen otettavaa alusta, mutta kylmän sodan aiheuttamien vaatimusten nopeiden muutosten aiheuttamat suunnitteluviiveet ja kustannusten nousu sekä Kanadan liittyminen Korean sotaan laskivat alusten lukumäärän seitsemään. Loput seitsemän valmistettiin Restigouche-luokan pohjalta ottaen huomioon suunnittelussa tulleet muutokset. Lisäksi suunnitelmien pohjalta valmistettiin kaksi seurannutta luokkaa MacKenzie-luokan neljä alusta ja Annapolis-luokan kaksi alusta.

 Alukset 
+ St. Laurent -luokan hävittäjätMacpherson, Ken & Burgess, John s. 222NimiTelakkaKölinlaskuVesilleValmisKohtaloHMCS St. LaurentCanadian Vickers, Montreal22. marraskuuta 195030. marraskuuta 195129. lokakuuta 1955myyty romutettavaksi 1979HMCS SaguenayHalifax Shipyards, Halifax4. huhtikuuta 195130. heinäkuuta 195315. joulukuuta 1956myyty 1990upotettu sukelluskohteeksi Luneburgin edustalleHMCS SkeenaBurrard Dry Dock, North Vancouver1. kesäkuuta 195119. elokuuta 195230. maaliskuuta 1957myyty romutettavaksi 1996HMCS OttawaCanadian Vickers, Montreal8. kesäkuuta 195129. huhtikuuta 195310. marraskuuta 1956myyty 1992HMCS MargareeHalifax Shipyards, Halifax12. syyskuuta 195129. maaliskuuta 19565. lokakuuta 1957romutettu 1994HMCS FraserBurrard Dry Dock, North Vancouver11. joulukuuta 195119. helmikuuta 195328. kesäkuuta 1957romutettu 2011HMCS AssiniboineMarine Industries, Sorel19. toukokuuta 195212. helmikuuta 195416. elokuuta 1956romutettu 1995

Vuosina 1961-1966 kaikki alukset modernisoitiin, jolloin ne varustettiin uusilla kaikuluotaimilla, Limbo Mk.10 -sukellusveneentorjuntaheittimillä ja helikopterivarustuksella. Savuhormi jaettiin kahtia, mikä mahdollisti hangaarin sijoittamisen keskelle alusta. Samassa yhteydessä poistettiin kaksi 40 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Alukset luokiteltiin muutostyön jälkeen helikopterilla varustetuiksi hävittäjiksi () ja niille kullekin  sijoitettiin yksi CHSS-2 Sea King -helikopteri.

St. Laurent poistettiin palveluksesta 1974. Skeena, Ottawa ja Fraser ´modernisoitiin 1977-1979. Saguenay, Margaree ja Assiniboine modernisoitiin () 1980 ja kolme muuta vuotta myöhemmin.

 Lähteet 

 Viitteet 

*