Paolo Stoppa

Paolo Stoppa (6. kesäkuuta 1906 Rooma – 1. toukokuuta 1988 Rooma) oli italialainen näyttelijä.

Stoppa opiskeli näyttelemistä Rooman Santa Cecilian akatemiassa ja työskenteli sen jälkeen teatterissa sekä elokuvien jälkiäänittäjänä. Vuonna 1935 hän esiintyi pienessä roolissa Enrico Guazzonin elokuvassa Re burlone.

Toisen maailmansodan jälkeen Stoppa työskenteli muun muassa Luchino Viscontin ohjaamissa näytelmissä sekä tavanomaisten viihde-elokuvien sivuosissa. Hänen ensimmäinen merkittävä elokuvaroolinsa oli kulkuri Rappi Vittorio de Sican Milanon ihmeessä (Miracolo a Milano, 1951). Yli 150 elokuvassa esiintynyt näyttelijä muistetaan ehkä parhaiten nousukkaana kaupunginjohtajana ja Angelican isänä Viscontin Tiikerikissassa vuonna 1963. Hänet on saanut kolmesti Nastro d’argento -palkinnon.

Elokuvia
 Non ti pago!, 1942
 Kartago liekeissä, 1960
 Rocco ja hänen veljensä, 1960
 Tiikerikissa, 1963
 Huuliharppukostaja, 1968

Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Italialaiset näyttelijät
Luokka:Vuonna 1906 syntyneet
Luokka:Vuonna 1988 kuolleet