Roberta

Roberta () on vuonna 1935 ensi-iltansa saanut William A. Seiterin ohjaama yhdysvaltalainen musikaalikomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Irene Dunne, Fred Astaire ja Ginger Rogers. Sivurooleissa ovat muun muassa Randolph Scott ja Helen Westley. Roberta on Rogersin ja Astairen kolmas yhteinen elokuvamusikaali. Roberta kertoo jalkapalloilijasta, joka perii elegantin pariisilaisen muotitalon.

Roberta perustuu Jerome Kernin ja Otto Harbachin Roberta-musikaaliin, jota esitettiin Broadwaylla vuodet 1933–1934. Broadway-musikaali perustuu Alice Duer Millerin romaaniin Gowns by Roberta (1933). Ilmestyessään Roberta oli suuri menestys.

Robertaan otettiin mukaan Broadway-musikaalista kappaleet "Yesterdays", "Let’s Begin", "Smoke Gets in Your Eyes" ja "I’ll Be Hard to Handle". Elokuvaversiosta jätettiin pois musikaalin kappaleet "The Touch of Your Hand", "Something Had To Happen" ja "You’re Devastating", jotka kuitenkin lisättiin taustamusiikiksi. Elokuvaversioon lisättiin kappaleet "I Won’t Dance" ja "Lovely to Look At", jotka molemmat sijoittuivat Yhdysvaltain myyntilistojen kärkeen vuonna 1935. "Lovely to Look At" oli ehdolla parhaan laulun Oscar-palkintoon vuonna 1936.

Juoni

Jalkapalloilija John Kent (Randolph Scott) lähtee Pariisiin ystävänsä Huckleberry "Huck" Hainesin (Fred Astaire) ja tämän Wabash Indianians () -tanssiorkesterin kanssa. Alexander Voyda (Luis Alberni) on varannut tanssiorkesterin, mutta peruuttaa heidän keikkansa; Voyda tajuaa, että muusikot eivät olekaan hänen odottamiaan intiaaneja, vaan tavallisia amerikkalaisia.

Kaivatessaan apua John kääntyy hänen Minnie-tätinsä (Helen Westley) puoleen. Minnie-täti omistaa elegantin Roberta-muotitalon. Siellä ollessaan John tapaa tätinsä avustajan, Stephanien (Irene Dunne), johon hän nopeasti rakastuu. Samaan aikaan Huck yllättäen törmää erääseen henkilöön, jonka hän tuntee erittäin hyvin. Robertan temperamenttinen asiakas "kreivitär Scharwenka" sattuu olemaan Huckin kotikaupungista kotoisin oleva hänen rakastettunsa Lizzie Gatz (Ginger Rogers). Lizzie saa Huckin tanssiorkesterille sopimuksen yökerhoon, missä Lizzie työskentelee viihdyttäjänä.

Johnia vaivaa kaksi asiaa. Yksi niistä on venäläinen syrjäytetty prinssi ja nykyinen ovimies Ladislaw (Victor Varconi), joka näyttää olevan myös kiinnostunut Stephaniesta. Toinen on hänen hienosteleva ja itsekeskeinen naisystävänsä Sophie (Claire Dodd), jonka John oli jättänyt Yhdysvaltoihin riidan päätteeksi. Kun Minnie-täti kuolee yllättäen ilman testamenttia, John perii muotitalon. John ei tiedä mitään naisten muodista, joten hän suostuttelee Stephanien jäämään hänen liikekumppaniksi.

Sophie saapuu Pariisiin, kun hän saa kuulla Johnin perinnöstä. Hän menee muotitaloon etsimään mekkoa, mutta hylkää kaikki Stephanien näyttämät ehdotukset. Huck suostuttelee Sophieta valitsemaan puvun, jonka John oli määrännyt poistettavaksi valikoimasta pitäen sitä liian vulgaarina. Kun John näkee Sophien puvussa, he riitelevät viimeisen kerran.

John paheksuu Stephanieta puvun myymistä Sophielle, minkä johdosta Stephanie ottaa lopputilin. Roberta-muotitalo oli laitettu osalliseksi viikon sisällä tapahtuvaan muotinäytökseen, ja Huck ottaa työkseen suunnitella malliston. Kuten arvata saattaa, Huckin luomukset valmistuvat huonoin tuloksin. Kun Stephanie näkee Huckin kammottavat luomukset, hänet suostutellaan palaamaan Robertaan ja pelastamaan muotitalon maineen.

Muotinäytös on menestys Huckin, Lizzien ja tanssiorkesterin avun ansiosta. Muotinäytöksessä John kuulee sattumalta, että Stephanie ja Ladislaw ovat lähdössä Pariisista. John olettaa, että he ovat avioituneet. Myöhemmin John onnittelee Stephanieta hänen tulemisestaan prinsessaksi. Stephanie kertoo Johnille, että Ladislaw on pelkästään hänen serkkunsa, ja että prinsessan titteli on ollut hänellä syntymästään asti. Tämän jälkeen Johnista ja Stephaniesta tulee rakastavaiset; Huck ja Lizzie ovat myös päätyneet yhteen ja päättävät avioitua.

Näyttelijät

Musikaalinumerot
 "Indiana"; yhtyeen hyräilemänä
 "The Pipe Organ Number"; Fred Astaire (tanssi)
 "Let’s Begin"; Fred Astaire (laulu ja tanssi), Candy Candido (laulu ja tanssi) ja Gene Sheldon (tanssi)
 "Yesterdays"; Irene Dunne (laulu)
 "I’ll Be Hard to Handle"; Fred Astaire (tanssi) ja Ginger Rogers (laulu ja tanssi)
 "I Won’t Dance"; Ginger Rogers (laulu) ja Fred Astaire (laulu ja tanssi)
 "Smoke Gets in Your Eyes"; Irene Dunne (laulu), Ginger Rogers (tanssi) ja Fred Astaire (tanssi)
 "Russian Lullaby"; Irene Dunne (laulu)
 "Fashion Pageant"; mallikulkue; Fred Astaire isäntänä
 "Lovely to Look At"; Irene Dunne (laulu), Ginger Rogers (tanssi) ja Fred Astaire (tanssi)
 "Finale Dance"; Ginger Rogers (tanssi) ja Fred Astaire (tanssi)

Tuotanto
Alkuperäinen Jerome Kernin ja Otto Harbachin Roberta-musikaali sai Broadwayn New Amsterdam Theatressa ensi-illan 18. marraskuuta 1933. Musikaalissa Bob Hope näytteli Huckia, Tamara Drasin Stephanieta ja Lyda Roberti Lizzietä. Roberta suljettiin 295:n esityksen jälkeen 21. heinäkuuta 1934. Roberta jäi Jerome Kernin viimeiseksi Broadway-musikaaliksi.

RKO Radio Pictures osti musikaalin elokuvaoikeudet 65 000 dollarilla. Robertan tuotanto alkoi 26. marraskuuta vuonna 1934 ja päättyi 21. tammikuuta vuonna 1935. Elokuvan budjettina oli 610 000 dollaria,Richard Jewel, "RKO Film Grosses: 1931-1951", Historical Journal of Film Radio and Television, Volume 14; Nro. 1, 1994; s. 55 ja sen tuotti RKO Radio Pictures -yhtiö. RKO oli lainannut Randolph Scottia Paramount Picturesilta Robertaan, ja elokuva on Lucille Ballin ensiesiintyminen RKO:n elokuvassa.

Julkaisu ja vastaanotto
Robertan Yhdysvaltain ensi-ilta oli New Yorkissa 7. maaliskuuta vuonna 1935, jonka jälkeen elokuva sai maanlaajuisen ensi-iltansa seuraavana päivänä 8. maaliskuuta. Suomessa elokuva sai teatteriensi-iltansa 26. tammikuuta vuonna 1936. Yhdysvalloissa elokuvan levittäjänä oli elokuvan tuotantoyhtiö RKO.

Ilmestyessään Roberta oli suuri menestys tuottaen Yhdysvalloissa ja Kanadassa 1 467 000 dollaria. Ulkomailla elokuva tuotti lisäksi 868 000 dollarin lipputulot. Yhteensä Roberta tuotti maailmanlaajuisesti 2 335 000 dollarin lipputulot, ja toi RKO:lle 770 000 dollarin voitot.

Roberta sai ilmestyessään kriitikoilta myönteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan kriitikoiden arvosteluista 80 prosenttia on myönteisiä perustuen viiteen arvosteluun.

Palkinnot ja palkintoehdokkuudet
Palkinnot ja palkintoehdokkuudetVuosiPalkintoKategoriaEhdokasTulos 1935  Film Daily -palkinto  Yksi 10:stä parhaasta elokuvasta   1936  Oscar-palkinto  Paras laulu  Jerome Kern (sävellys)Dorothy Fields (sanoitukset)Jimmy McHugh (sanoitukset)  

Vuonna 2006 Roberta oli ehdokkaana Satellite-palkintoon parhaasta klassikkoelokuvan DVD-julkaisusta.

Uudelleenfilmatisoinnit
Vuonna 1952 RKO myi Robertan elokuvaoikeudet Metro-Goldwyn-Mayerille, joka teki Robertasta uusintaversion nimellä Elä elämäsi hymyillen. Elokuvan ohjasi Mervyn LeRoy, ja sen pääosissa ovat Kathryn Grayson, Red Skelton ja Howard Keel.

Robertasta on tehty myös kaksi samannimistä televisioelokuvaa: vuonna 1958 ilmestynyt Roberta ja vuonna 1969 ilmestynyt Roberta. Molemmissa televisioelokuvissa Bob Hope uusii Huckleberry "Huck" Hainesin roolin, jota hän oli näytellyt alkuperäisessä Roberta-musikaalissa.

VHS- ja DVD-julkaisut
Muun muassa Metro-Goldwyn-Mayer ja Warner Bros. ovat julkaisseet Robertasta VHS- ja DVD-julkaisuja. Elokuva julkaistiin ensimmäisen kerran VHS:nä vuonna 1991 ja DVD:nä 24. lokakuuta vuonna 2006.

Lähteet

Aiheesta muualla



 Roberta TCM Movie Databasessa 
 Roberta Rotten Tomatoes -sivustolla 
 Roberta Reel Classicsissa 
 Roberta American Film Instituten sivuilla 

Luokka:Vuoden 1935 yhdysvaltalaiset elokuvat
Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvamusikaalit
Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat
Luokka:Musikaaleihin perustuvat elokuvat
Luokka:William A. Seiterin ohjaamat elokuvat
Luokka:Elokuvat muotimaailmasta