Saksan XXVII armeijakunta

Saksan XXVII armeijakunta  oli Saksan maavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa. Se osallistui sekä länsirintaman että itärintaman taisteluihin.

 Perustaminen 
Wehrkreis VII perusti armeijakunnan esikunnan elokuussa 1939, jolloin siihen liitettiin 16., 69., 211. ja 216. jalkaväkidivisioona.lexikon-der-wehrmacht

 Historia 

Syyskuussa 1939 armeijakunta ryhmitettiin Alankomaiden vastaiselle rajalle. Se osallistui sotatoimiin ensi kerran Saksan hyökätessä Ranskaan armeijaryhmä C:n osana. Toukokuussa armeijakunnan joukot ylittivät Alankomaiden ja Belgian rajan edeten kohti Roubaixia, jossa se osallistui Ranskan 1. armeijan saartamiseen. Myöhemmin se eteni Reinin itärantaa Colmariin. Sotatoimien päätyttyä armeijakunta jäi Ranskan itäosiin miehitysjoukkoina.

Armeijakunta liitettiin operaatio Taifuunissa Keskustan armeijaryhmän 9. armeijaan. Sen pohjoinen sivusta eteni Kalininiin, mutta joukot joutuivat vetäytymään Rzevin tasangolle puna-armeijan aloitettua vastahyökkäyksensä. Armeijakunta kärsi suuria tappioita vuoden 1942 Rzhevin puolustustaisteluissa ja se vetäytyi alueelta operaatio Büffelin aikana.

Saksan 4. armeijaan liitetty armeijakunta osallistui syksyllä 143 taisteluihin Smolenskin ympäristössä torjuessaan puna-armeijan operaatio Suvorovia. Vuoden 1944 alussa armeijakunta vetäytyi Orsaan Minskin ja Moskovan välisen tien varteen. Operaatio Bagrationin alkaessa armeijakuntaa vastaan hyökkäsi 3. Valko-Venäjän rintaman joukot. Puna-armeijan saatua läpimurron pohjoisempana armeijakunta joutui saarroksiin Minskin itäpuolella. Läpimurrossa 5. heinäkuuta armeijakunta tuhoutui lähes täysin komentajan kenraali Paul Völckersin sekä kahden divisioonankomentajan joutuessa sotavangeiksi.

Armeijakunta perustettiin nopeasti uudelleen heinä-elokuussa ja se sijoitettiin Itä-Preussiin. Se liitettiin 2. armeijaan, jonka mukaan armeijakunta osallistui Itä-Preussiin hyökänneiden puna-armeijan joukkojen torjuntaan. Se joutui piiritetyksi Itämeren rannikolle Danzigiin, jossa se jälleen tuhoutui. Esikunta evakuoitiin ja siihen liitettiin täydennysjoukkoja uudelleen perustettaessa. Armeijakunta liitettiin 3. panssariarmeijaan ja toukokuussa sen jäänteet antautuivat Yhdysvaltain joukoille 4. toukokuuta Ludwigslustin pohjoispuolella.

 Komentajat 
Armeijakunnan komentajina toimivat:
 jalkaväenkenraali Karl Ritter von Prager  26. elokuuta - 6. marraskuuta 1939 
 jalkaväenkenraali Alfred Wäger  6. marraskuuta 1939 - 23. joulukuuta 1941 
 kenraaliluutnantti Eccard Freiherr von Gablenz 24. joulukuuta 1941 - 3. tammikuuta 1942
 jalkaväenkenraali Joachim Witthöft 3. tammikuuta - 1. heinäkuuta 1942
 kenraalieversti Walter Weiss 1. heinäkuuta 1942 - 10. helmikuuta 1943
 kenraaliluutnantti Karl Burdach 10. helmikuuta - 8. kesäkuuta 1943
 jalkaväenkenraali Paul Völckers 8. kesäkuuta - 21. lokakuuta 1943
 kenraaliluutnantti Vincenz Müller 21.-26. lokakuuta 1943
 jalkaväenkenraali Paul Völckers 26. lokakuuta 1943 - 8. heinäkuuta 1944
 jalkaväenkenraali Hellmuth Priess 27. heinäkuuta - 21. lokakuuta 1944
 tykistönkenraali Maximilian Felzmann 26. lokakuuta 1944 - 14. huhtikuuta 1945
jalkaväenkenraali Walter Hörnlein 15. huhtikuuta 1945 - antautumiseen

 Lähteet 

27