Robert R. Livingston

Robert R. Livingston (27. marraskuuta 1746 New York – 26. helmikuuta 1813 Clermont, New York)Robert R. Livingston  Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 3.2.2014. oli yksi Yhdysvaltain perustajaisistä ja ensimmäinen Yhdysvaltain ulkoministeri vuosina 1781–1783.

Elämä ja ura
Livingston kuului tunnettuun suurmaanomistajasukuun, joka vaikutti New Yorkin osavaltiossa. Hänen samanniminen isoisoisänsä oli tullut Skotlannista Pohjois-Amerikkaan vuonna 1673.Nordisk familjebok (1912), s. 827  Runeberg.org. Viitattu 3.2.2014. Livingston valmistui vuonna 1770 lakimieheksi. Hän oli edustajana toisessa mannermaakongressissa vuosina 1775–1776 ja 1779–1781 ja työskenteli useissa sen alaisissa komiteoissa, jotka käsittelivät ulko-, talous- ja oikeusasioita. Hän kuului myös viisihenkiseen komiteaan, joka valmisteli luonnoksen Yhdysvaltain itsenäisyysjulistukseksi kesäkuussa 1776. Livingston ei kuitenkaan itse allekirjoittanut julistusta.Declaration of Independence (1776) U.S. News. Viitattu 3.2.2014. Vuosina 1777–1801 hän toimi New Yorkin osavaltion kanslerina (Chancellor of New York), joka oli korkea oikeudellinen virka.

Livingstonista tuli Yhdysvaltojen ensimmäinen ulkoministeri, kun konfederaatioartiklojen alainen keskushallinto vuonna 1781 aloitti toimintansa. Hän kehitti maan ulkoasiainhallintoa ja toimi tehtävässä kaksi vuotta, minä aikana Yhdysvallat solmi Pariisin rauhan Ison-Britannian kanssa. Livingston vaati rauhanneuvottelujen amerikkalaisille neuvottelijoille enemmän liikkumavaraa, mutta arvosteli heitä huonosta yhteistyöstä Yhdysvaltain liittolaisen Ranskan kanssa. Hän oli myös konfederaation kongressin jäsenenä vuosina 1784–1785. Livingston toimi vuonna 1788 puheenjohtajana New Yorkin perustuslakikonventissa, joka ratifioi Yhdysvaltain perustuslain kyseisen osavaltion osalta. Hän myös vastaanotti ensimmäisen presidentin George Washingtonin virkavalan 30. huhtikuuta 1789 tuolloin pääkaupunkina toimineessa New Yorkissa.

1790-luvulla Livingston liittoutui antifederalistien kanssa. Thomas Jeffersonin tultua presidentiksi hänet nimitettiin vuonna 1801 Yhdysvaltain lähettilääksi Ranskaan. Hän auttoi vuonna 1803 Louisianan oston sopimisessa Napoleonin kanssa, mitä on sanottu hänen suurimmaksi palvelukseksi maalleen. Livingston jätti lähettiläänpaikkansa vuonna 1805.

Eläkevuosinaan Livingston tuki innokkaasti insinööri Robert Fultonia, joka kehitteli höyrylaivaa. He olivat tutustuneet Pariisissa. Livingston ja Fulton saivat yksinoikeuden höyryalusliikenteeseen New Yorkin osavaltion alueella. Vuonna 1807 ensimmäinen Fultonin rakentama toimiva höyrylaiva, North River Steam boat liikennöi Hudsonjoella. Sitä alettiin myöhemmin virheellisesti kutsua nimellä Clermont Livingstonin sukutilan mukaan.

Poliitikko Edward Livingston oli Robert R. Livingstonin nuorempi veli.

Lähteet

Luokka:Yhdysvaltain ulkoministerit
Luokka:Yhdysvaltalaiset diplomaatit
Luokka:Vuonna 1746 syntyneet
Luokka:Vuonna 1813 kuolleet