The Guinea Pig Club

The Guinea Pig Club on brittiläinen, alun perin juomakerhoksi perustettu, palovammapotilaiden järjestö.Tieteen kuvalehti Historia 3/2014, s.24
Historia
Toisen maailmansodan aikana Britanniassa toimi neljä sotavammojen kirurgiseen hoitoon erikoistunutta sairaalaa. Lontoon eteläpuolella, West Sussexin East Grinsteadissa sijaitsi etenkin palovammapotilaita hoitanut Queen Viktorian sairaala (tuolloin nimellä The Queen Victoria Cottage Hospital).East Grinstead Museum: A Short History of the Guinea Pig Club  Sen johdossa oli yksi maan tunnetuimmista plastiikkakirurgeista, Archibald McIndoe. Potilaat olivat pääosin lentäjiä, joilla oli palovammoja kasvoissa ja raajoissa. Koska hänen potilaittensa vammojen laatu ja laajuus olivat monesti varsin poikkeuksellisia ja plastiikkakirurgia hoitomuotona muutenkin varsin nuori, joutui McIndoe usein turvautumaan poikkeuksellisiin ja kokeellisiin hoitomuotoihin. Tämän tietäen potilaat alkoivat käyttää itsestään nimitystä guinea pigs ().History Learning Site: The Guinea Pig Club

Kerhon toiminta
Vuonna 1941 McIndoen 39 potilasta perusti The Guinea Pig Clubin. Sen ensisijainen tarkoitus oli piristää pahoin vammautuneita potilaita. Tämä olikin tarpeen sillä itsemurhat olivat plastiikkakirurgisilla osastoilla varsin yleisiä.

Kerhon toimikunta määritteli kolme jäsentasoa:

1) The Guinea Pigs - henkilöt, jotka ovat saaneet palovammoja lentoturmassa ja läpikäyneet plastiikkakirurgisia toimenpiteitä Queen Victorian sairaalassa.
2) Honorary Members - kirurgit, lääkärit ja tutkijat, jotka olivat työskennellet Queen Victorian sairaalan palovammayksikössä.
3) Friends of the Guinea Pig Club - henkilö, joka on tukenut kerhon toimintaa joko taloudellisesti tai muulla tavoin.

Roisia huumoria henkivät kerhon ensimmäiset virkailijavalinnat. Sihteeriksi valittiin mies, jonka sormet olivat palaneet niin pahoin, että kokousten pöytäkirjat oli pidettävä lyhyinä. Ensimmäisen rahastonhoitajan pahimmat palovammat olivat jaloissa. Tämän ajateltiin estävän pakenemisen kerhon varojen kera.

Kerho oli suurimmillaan sodan päättyessä. Siihen kuului tuolloin 649 jäsentä viidestä maasta. 57% heistä oli brittejä; 27% kanadalaisia; 8% australialaisia ja 8% uusiseelantilaisa.

McIndoe toimi kerhon puheenjohtajana sen perustamisesta aina kuolemaansa saakka, vuoteen 1960. Hän oli tuolloin saanut toiminnastaan aatelisarvon Sir.

Lähteet

Luokka:Brittiläiset järjestöt
Luokka:Potilas- ja vammaisjärjestöt