Gardariki

Garðaríki (myös Gardariki tai Gardarike) on muinaisnorjankielisissä teksteissä silloiseen Venäjän alueeseen viittaava nimi. Muita nimiä ovat Garðaveldi (suomeksi 'Kaupunkien valtakunta'), Austrlönd ('Itämaat'), Austrríki ('Itävaltakunta'), Svíþjóð hin mikla ('Iso-Ruotsi', 'Suuri Svitjod') ja Svíþjóð hin kalda ('Kylmä-Ruotsi'). Lyhyempi muoto Garðar viittaa myös samaan suuntaan kuin 'Itä', Austr.

Yleensä sanalla Garðaríki on tarkoitettu nimitystä 'kaupunkien valtakuntaa',Sagas of the Icelanders , Penguin Group  jolla tarkoitettiin muun muassa Olhavanjoen varrella sijaitsevia linnoituksia alkaen Ljubšasta ja Laatokanlinnasta Rurikinlinnaan sekä Kiovaan.

Gardar-sanassa on sama alkuperä kuin slaavilaisessa sanassa grad ('kaupunki'). Garðr viittaa muuriin tai linnoitukseen.

Gardariki-sanaa ('kaupunkien maa') on ruvettu käyttämään 1100-luvun lopulla islantilaisissa saagoissa, kun Gardar ('linnoitus') tarkoitti 800–1100-luvuilla kaikkialla Skandinaviassa myös Rusin valtakuntaa. Gardar-sana kirjoitettuna on löytynyt islantilaisen Hallfred Vandradaskaldin (Hallfreðr Vandræðaskáld) runosta "Óláfsdrápa" vuodelta 996. 900–1100-luvuilla runoissa mainittiin Gardar, jolla tarkoitettiin myös Laatokanlinnaa, joka oli viikinkien ensimmäinen kaupunki idässä. Riimukirjoituksissa Gardar mainitaan yhdeksän kertaa, mutta Gardariki vain kerran.Gardariki: kaupunkien maa vai linnoitusten maa 

Kiovan Rusin linnoitukset oli rakennettu erityisesti kasaarien valtakuntaa vastaan. Heidän valtakuntansa oli 700–900-luvuilla nykyisen Venäjän eteläosien alueen sekä Ukrainan, Kaukasian ja Kazakstanin arojen mahtavin valtio.

Kasaarien ja kalifaatin solmittua rauhan alkoi vilkas kaupankäynti, joka johti viikinkien idäntien liikenteeseen. Kasaarit olivat välittäjinä viikinkien ja Bagdadin ympärille keskittyneen arabien muslimi-imperiumin välillä. Kasaarien valtakunnan mahtavuuden puolesta puhuu se, että 700- ja 800-luvuilla monet itäslaaviheimot maksoivat kasaareille veroja. Nestorin kronikan mukaan kasaarien vaikutusvalta alkoi heikentyä, kun varjagiruhtinas Rurikin kuoleman jälkeen vallan peri hänen sotapäällikkönsä Olav eli Oleg Viisas. Hän siirtyi Rurikinlinnasta etelään, karkotti kasaarit Kiovasta ja perusti Kiovan Rusiksi kutsutun valtakunnan noin vuonna 880.

Varjagit tekivät kauppaa nykyisen Pohjois- ja Länsi-Venäjän alueella. Saagoissa mainitaan Gardarikissa 12 kaupunkia. Saagojen mukaan Holmsgardr (Holmgarðr eli Rurikinlinna) oli Garðaríkin pääkaupunki. Muita saagoissa mainittuja kaupunkeja ovat Aldeigjuborg (Staraja Ladoga), Kœnugarðr (Kiova), Pallteskja (Polotsk), Smaleskja (Smolensk), Sýrnes (Gnjozdovo), Súrsdalar (Suzdal), Móramar (Murom) ja Ráðstofa (Rostov). Lisäksi mainittiin Gaðar, Álaborg ja Danparstaðir, joista ei vielä tarkoin tiedetä, missä ne sijaitsivat. Tutkimusten avulla on määritelty niiden mahdolliset sijaintipaikat. Álaborgin arvellaan sijainneen Säsjoen varrella ja Gaðarin nykyisen Gorodok Lovatjoen rannalla Ilmajärven eteläpuolella. Danparstaðirin otaksutaan olleen Dneprin varrella ollut linnoitus.Список древнерусских городов в «Книге Хаука» (Muinaisvenäläisiä kaupunkeja) 

Kolme riimukiveä, G 114, Sö 338 ja U 209 mainitsevat Skandinavian miehiä, jotka kävivät Garðarissa.

 Gardarikin legendaarisia kuninkaita saagalähteineen
 Odin (Hervarar saga ok Heiðreks konungs eli Hervörin ja kuningas Heiðrekrin saaga 1250-luvulta)
 Svafrlami tai Sigrlami (Hervörin ja kuningas Heiðrekrin saaga)
 Rollaugr (Hervörin ja kuningas Heiðrekrin saaga)
 Ráðbarðr (Sögubrot af nokkrum fornkonungum eli Sögubrot 1200-luvulta)
 Hreggviðr (Göngu-Hrólfs saaga eli Kävelijä-Hrólfrin saaga 1300-luvulta)
 Hálfdan Brönufostri (Opplandin kuningas, Sörla saga sterka eli Sörli Vahvan saaga 1400-luvulta)
 Vissavald (Garðaríkin kuningas Snorri Sturlusonin Heimskringlassa saagassa Óláfs saga Tryggvasonar eli Olavi Tryggvenpojan saagassa (hieman v. 1230 jälkeen), ja Austrvegskonungr eli "Idäntien kuningas" saagassa Óláfs saga Tryggvasonar Oddr Snorrasonar eli (munkki) Oddr Snorrasonin saagassa Olavi Tryggvenpojasta 1200-luvun alusta)Rudolf Simek & Hermann Pálsson, Lexikon der altnordischen Literatur. Kröners Taschenausgabe 490. Stuttgart: Kröner, 293.

Lähteet

 Kirjallisuutta 
 Brandt, Dagmar: Gardariki. Ein Stufenbuch aus dem russischen Raum. 2 Volumes, Berlin 1943. Reprint Faksimile Verlag Bremen 1981.
 Konstatinos VII:n teos " De Administrando Imperio " eli Imperiumin hallitseminen  

 Aiheesta muualla 
 Varjagien pesä -sivu kaivauksista Gnezdovossa
 Austr í Görðum: tulkintoja viikinkiajalta


*