Turaun ja Pinskin ruhtinaskunta

Turaun ja Pinskin ruhtinaskunta, Turovin ja Pinskin ruhtinaskunta () tai Turaun ruhtinaskunta, Turovin ruhtinaskunta () oli nykyisen Valko-Venäjän eteläosissa ja osin nyky-Ukrainan pohjoisosissa Dneprin purjehduskelpoisen sivuhaaran Pripetin vesistöalueella sijainnut itäslaavilainen, pohjoisosiltaan erityisesti dregovitšien feodaalinen ruhtinaskunta 900-1300-luvuilla. Sillä oli merkittävä rooli Kiovan Rusin, Puolan ja Liettuan alueen silloisten heimojen välillä. Alueen kautta kulki kauppareitti. 

Ruhtinaskunnan pääkaupunki oli Turau. Keskiaikaisista kroniikoista löytyy ensimaininta ruhtinaskunnan kaupungeista seuraavasti: Turau (vuonna 980), Brest (vuonna 1019), Pinsk (vuonna 1097),  Staryi Tšortoryisk (vuonna 1110), Kletsk (vuonna 1128), Slutsk (vuonna 1116) ja Mazyr (vuonna 1155).  

Legendan mukaan varjagi Tur (Tor) perusti Turaun vuoden 950 paikkeilla. Bysantin kristilliset vaikutteet levisivät 1100-luvulla voimakkaasti ja käsityötaidot kehittyivät. Tuolta ajalta ovat peräisin filosofi ja piispa Kirill Turovilaisen kristilliset kirjoitukset, jotka on löydetty kaupunkiarkeologisissa kaivauksissa.

1300-luvun alkupuolella ruhtinaskunnan alue liitettiin Liettuan suuriruhtinaskuntaan. Myöhemmin siitä tuli osa Puolaa ja 1700-luvun lopulla osa Venäjän keisarikuntaa. 

Lähteet

Aiheesta muualla
Turov   (gomel-region.by)
Turov  (belarustourism.by)

Luokka:Valko-Venäjän entiset valtiot ja valtiomuodostelmat
Luokka:Ukrainan entiset valtiot ja valtiomuodostelmat