Otso Appelqvist

Otso Ilmari Appelqvist (s. 9. syyskuuta 1940 Helsinki) on suomalainen teatteriohjaaja ja konsultti.

Appelqvist opiskeli yliopistossa Helsingissä ja Yhdysvaltain Oregonissa sekä Teatterikoulun korkeakouluosastolla 1962–65 ja Yhteiskunnallisen korkeakoulun draamastudiossa vuodesta 1963 alkaen. Samaan aikaan hän toimi Ylioppilaslehden teatteriarvostelijana ja First-lehden päätoimittajana.

Vuonna 1965 Appelqvist toimi suomentajana ja apulaisohjaajana Suomen Kansallisteatterin produktiossa Albeen Eläintarhatarinasta.Otso Appelqvist, Ilona-esitystietokanta, Teatterin tiedotuskeskus, viitattu 18.12.2014. Samana vuonna hän ohjasi Ylioppilasteatterissa produktion nimeltä Kevätsadetta, joka esitettiin  Jyväskylässä ja Helsingissä sekä seuraavana vuonna Tukholmassa. Teos perustui Markku Lahtelan tekstiin, musiikin teki Henrik Otto Donner ja visuaalisen suunnittelun kuvataiteilija Juhana Blomstedt. Esitys alkoi tyhjältä näyttämöltä, johon vähitellen tuotiin tavaroita ja rakenteita niin paljon, että näyttelijöiden oli lopulta vaikea liikkua. Tähän kasaan heijastettiin Blomstedtin kokeellinen, sattumanvaraisista filmileikkaamon jätepaloista koostettu elokuva. Osa esitystä oli myös kadulta kuuluva liikenteen melu.Kari Yli-Annala: Muutosten mestareita – mediataiteen avantgardea Suomessa 1930–1970-luvuilla (Synteesi 2/2009), Suomalaisen mediataiteen historia -blogi. Viitattu 23.3.2014.

Maaliskuussa 1966 Appelqvist osallistui presidentti Urho Kekkosen niin sanotuille Tamminiemen lastenkutsuille.Presidentti Kekkosen nuorisokestit Tamminiemessä 1960-1969 , Punatähdet-sivusto. Viitattu 23.3.2014. Toimikaudella 1967–68 Appelqvist toimi Teiniliiton puheenjohtajana. Hän kiteytti ajan hengen Teinilehden pääkirjoituksessa Suomen itsenäisyyden 50-vuotisjuhlinnan aikoihin:Risto Ahonen: Teinien taksvärkki, Ykskaks maailma paremmaks! Luku 4.4: Porvaritkin kehitysmaiden puolesta – periaatteessa , Pro gradu, Tammikuu 2000. Helsingin yliopisto, Yhteiskuntahistorian laitos, Poliittinen historia, Valtiotieteellinen tiedekunta.Vanhemman polven on syytä tietää, että kansainvälisyys, kehitysyhteistyö ja pasifismi eivät missään tapauksessa ole ohimeneviä muoti-ilmiöitä. Nuorisolle ne ovat välttämättömyys ja elinehto. - - Isänmaanrakkaudesta on lyhytnäköistä puhua, ellei se tarkoita koko ihmiskuntaa.

Vuonna 1972 Appelqvist esiintyi alastomuutta pohtivassa television keskusteluohjelmassa Riisuttu, verhoton, karvaton, paljas.Seija Aunila: Muistoja: Riisuttu, verhoton, karvaton, paljas, Yle Elävä arkisto. Viitattu 23.3.2014.

Appelqvist ohjasi kuunnelmia Yleisradiolle ainakin 1960-luvun loppupuolella.Kuunnelmat, nimimerkin Parahin Katso- ja Antenni-lehdistä koostama blogisivusto. Viitattu 14.4.2014. Hän opetti vuosina 1973–1982 Taideteollisessa korkeakoulussa.Opettajamatrikkeli 1973-2003 , Taideteollinen korkeakoulu. Viitattu 7.4.2014. Viime vuosikymmeninä Appelqvist on konsultoinut kuntapäättäjiä oman yrityksensä kautta.Konsulttitoimisto Otso Appelqvist Oy, Kauppalehti.

Teoksia
Otso Appelqvist, Antti Jännes, Riitta Nelimarkka: Avaruus (1971). .

Lähteet

Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat
Luokka:Vuonna 1940 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt