Orijalainen kirjaimisto

Orijalainen kirjaimisto (, ଉତ୍କଳ ଲିପି utkaḷa lipi tai ଉତ୍କଳାକ୍ଷର utkaḷāṣara) on orijan kielen kirjoitusjärjestelmä.

 Historia ja käyttö 
Varhaisin löydetty orijankielinen teksti on vuodelta 1051. Teksti on kirjoitettu kalinga-kirjaimistolla, joka kehittyi brahmista 500-luvulla. Nykyinen orijalainen kirjaimisto ei perustu suoraan kalinga-kirjoitukseen, vaan se luotiin 1100-luvulla bengalilaisen kirjaimiston varhaisen muodon pohjalta. Bengalilaiset kirjaimet periytyivät nagarista ja sitä kautta edelleen muinaisesta brahmi-kirjoituksesta.

Kirjaimet on kehitetty pyöreistä muodoista, koska kirjaimiston varhaisessa vaiheessa palmun lehdet olivat yleisesti käytetty kirjoitusalusta. Suorat viivat aiheuttivat helposti lehden halkeamisen, joten kirjainmerkit pyrittiin tekemään mahdollisimman kaareviksi.

Kirjaimistoa käytetään orijan lisäksi myös joidenkin Odishan vähemmistökielien kirjoittamiseen. Muun muassa santalia, mundaria, hota ja kuita kirjoitetaan Odishassa orijalaisilla kirjaimilla.

 Konsonantit 
Orijalaiseen kirjaimistoon kuuluu 35 konsonanttia.

 Kirjain  Lat.  Ääntämys କ  ka   ଖ  kha   ଗ  ga   ଘ  gha   ଙ  ṅa   ଚ  ca   ଛ  cha   ଜ  ja   ଝ  jha   ଞ  ña   Kirjain  Lat.  Ääntämys ଟ  ṭa   ଠ  ṭha   ଡ  ḍa   ଢ  ḍha   ଣ  ṇa   ତ  ta   ଥ  tha   ଦ  da   ଧ  dha   ନ  na   Kirjain  Lat.  Ääntämys ପ  pa   ଫ  pha   ବ  ba   ଵ  va   ଭ  bha   ମ  ma   ଯ  ya   ୟ  ẏa   ର  ra   ଳ  ḷa   Kirjain  Lat.  Ääntämys ଲ  la   ଶ  śa   ଷ  ṣa   ସ  sa   ହ  ha  

 Peräkkäiset konsonantit 
Muiden abugida-aakkostojen tavoin orijalaisessa kirjaimistossa tarkkeetonta konsonanttia seuraa oletusarvoisesti aina vokaali a. Vokaalin puuttuminen ilmaistaan lisäämällä konsonantin alapuolelle virama-tarke (orijaksi haḷanta). Esimerkiksi kirjaimesta କ ka  saadaan କ୍ k .

Viramaa käytetään ennen kaikkea vierassanoissa. Kotoperäisissä sanoissa peräkkäisten konsonanttien yhdistelmät kirjoitetaan pääsääntöisesti yhdistelmäkirjaimina, jotka yksinkertaisimmassa tapauksessa muodostetaan kirjoittamalla jälkimmäinen konsonantti edeltävän alapuolelle. Jälkimmäisen konsonantin yläpuolinen kaariviiva jää näissä yhdistelmissä yleensä pois.
 କ ka + ଳ ḷa → କ୍ଳ kḷa
 ଣ ṇa + ଟ ṭa → ଣ୍ଟ ṇṭa
 ତ ta + ନ na → ତ୍ନ tna ନ na + ନ na → ନ୍ନ nna
 ପ pa + ସ sa → ପ୍ସ psa
 ସ sa + କ ka → ସ୍କ ska

Joillakin konsonanteilla on omat poikkeussääntönsä yhdistelmien muodostamiseen, ja monilla konsonanttiyhdistelmillä on vielä erityinen kirjoitusasu, jota ei voi suoraan päätellä yhdistettävistä konsonanteista.

 Vokaalit 
Orijalaisilla vokaaleilla on kaksi muotoa. Itsenäistä muotoa käytetään vokaalialkuisissa tavuissa, ja konsonantilla alkavat tavut kirjoitetaan lisäämällä vokaalia ilmaiseva tarkemerkki edeltävään konsonanttiin.

 Yksin  କ:n kanssa  Lat.  Ääntämys ଅ  କ  a   ଆ  କା  ā   ଇ  କି  i   ଈ  କୀ  ī   ଉ  କୁ  u   ଊ  କୂ  ū   ଋ  କୃ  r̥   Yksin  କ:n kanssa  Lat.  Ääntämys ୠ  କୄ  r̥̄  – ଌ  କୢ  l̥  – ୡ  କୣ  l̥̄  – ଏ  କେ  e   ଐ  କୈ  ai   ଓ  କୋ  o   ଔ  କୌ  au  

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Aakkostot