Michel Joseph Maunoury

Michel Joseph Maunoury (17. joulukuuta 1847 Maintenon – 28. maaliskuuta 1923 lähellä Artenayta)Nordisk familjebok, täydennysosa (1925), s. 478  Runeberg.org. Viitattu 7.12.2013. oli ranskalainen kenraali, joka toimi komentajana ensimmäisen maailmansodan alkuvaiheessa.

 Elämäkerta 
Maunoury aloitti uransa tykistöupseerina vuonna 1870 ja hän osallistui vuosien 1870–1871 Saksan–Ranskan sotaan. Hänet ylennettiin 1897 everstiksi ja 1906 divisioonankenraaliksi. Hän toimi 1904–1906 pääesikunnan osastopäällikkönä, 1906–1908 sotakorkeakoulun johtajana, 1908–1910 armeijakunnan komentajana ja 1910–1912 Pariisin sotilaskuvernöörinä, minkä ohella hän oli ylimmän sotaneuvoston jäsen. Hän jäi pois vakinaisesta palveluksesta vuonna 1912, mutta hänet kutsuttiin takaisin maailmansodan puhjettua kaksi vuotta myöhemmin.

Sodan alussa Maunouryn komentoon annettiin seitsemästä reservidivisioonasta koottu niin sanottu Lothringenin armeija (armée de Lorraine), jonka tehtävänä oli osallistua Lothringenin valtaamiseen takaisin Saksalta suunnitelma XVII:n mukaisesti. Divisioonien kokoaminen alkoi 21. elokuuta 1914, viikkoa Ranskan hyökkäyksen käynnistämisen jälkeen, mutta jo viiden päivän kuluttua ne siirrettiinkin maan luoteisosaan, jossa niistä muodostettiin uusi Ranskan 6. armeija torjumaan Belgian kautta tullutta saksalaisten hyökkäystä. Maunouryn uusi armeija auttoi Ranskaan saapunutta brittien siirtoarmeijaa pelastautumaan saarroksiin joutumiselta Le Cateaun taistelun jälkeen ja asettui 1. syyskuuta asemiin lähelle Pariisia.Michel-Joseph Maunoury  Firstworldwar.com. Viitattu 7.12.2013. Pariisin sotilaskuvernööri Joseph Gallieni keksi uudelleensijoittaa Maunouryn 6. armeijan siten, että se voisi hyökätä Saksan 1. armeijan sivustaan, joka muodosti saksalaisten oikean siiven. Gallieni lähetti Maunourylle vielä viime hetken vahvistuksia pariisilaisilla takseilla. Maunouryn joukkojen 6. syyskuuta käynnistynyt hyökkäys saksalaisten sivustaan aloitti ensimmäisen Marnen taistelun, ja oli ratkaisevassa osassa taistelun kulun kannalta. Taistelun tulos todennäköisesti pelasti Pariisin joutumiselta saksalaisille (”Marnen ihme”).

Talvella 1914–1915 Maunoury komensi 6. armeijaa Aisnella. Hän haavoittui vakavasti ollessaan kierroksella etulinjassa 11. maaliskuuta 1915 ja menetti toisen silmänsä. Hän jätti tämän jälkeen aktiivipalveluksen, mutta toimi vielä Pariisin sotilaskuvernöörinä lokakuusta 1915 maaliskuuhun 1916. Maunoury nimitettiin Ranskan marsalkaksi postuumisti muutamaa päivää kuolemansa jälkeen vuonna 1923.

Lähteet

Luokka:Ranskan marsalkat
Luokka:Ranskalaiset ensimmäisen maailmansodan sotilaat
Luokka:Vuonna 1847 syntyneet
Luokka:Vuonna 1923 kuolleet