Chris Spedding

Chris Spedding (alkuperäiseltä nimeltään Peter Robinson, s. 17. kesäkuuta 1944 Staveley, Derbyshire) on englantilainen rock- ja jazzkitaristi, jolla on myös laaja studiomuusikkoura. 

 Lapsuus 

Spedding ei ehtinyt nähdä isäänsä, joka oli lentäjä ja kuoli sodassa. Äiti antoi hänet adoptoitavaksi, missä yhteydessä myös nimi vaihtui. 

 Ura 

Spedding soitti 1960-luvulta alkaen bändeissä ja studiomuusikkona. Hänen oman arvionsa mukaan studiomuusikkouran alkua edesauttoi, että Jimmy Page ja Big Jim Sullivan olivat siirtyneet urallaan eteenpäin. 

Spedding soitti muun muassa Dusty Springfieldin, Jack Brucen, John Calen, Roy Harperin, Roxy Musicin, Bryan Ferryn, Harry Nilssonin ja Sixto Rodriguezin levyillä ja kiertueilla sekä ensimmäisessä Jesus Christ Superstar -levytyksessä. Spedding soitti myös anonyymisti eri yhtyeiden, kuten Bay City Rollersin, levyillä. Spedding oli lisäksi mukana BBC:n The Wombles -lastenohjelman pohjalta toimineessa samannimisessä yhtyeessä. Yhtye esiintyi tv:ssä vompeliasuissa. Spedding teki myös soololevytyksiä. Vuonna 1975 hänellä oli Ison-Britannian Top 20:ssä hitti ”Motorbikin”. Seuraavana vuonna Spedding levytti Vibratorsin kanssa ”Pogo Dancing” -kappaleen ja esitteli kykyään jäljitellä kitaristeja singlellä ”Guitar Jamboree”. Hän tuotti Sex Pistols -yhtyeen ensimmäiset demot 15. toukokuuta 1976. Speddingin mukaan tämä tapahtui, koska hän osti vaatteita Malcolm McLarenin ja Vivienne Westwoodin Sex-kaupasta. Samana vuonna Spedding esiintyi vielä Top of the Pops -ohjelmassa Bryan Ferryn kitaristina kappaleessa ”Let's stick together”.  

Vuonna 1978 Spedding siirtyi Robert Gordonin kitaristiksi. Levytys ”Rock Billy Boogie” on Gordonin tunnetuimpia. 1980-luvulla Spedding soitti Joan Armatradingin Me Myself I -levyllä, Nina Hagenin NunSexMonkRockilla sekä Paul McCartneyn Give My Regards to Broad Streetillä ja Tom Waitsin Rain Dogsilla.

Spedding on soittanut uransa aikana useissa yhtyeissä sekä levyttänyt toistakymmentä sooloalbumia. Musiikillisesta filosofiastaan Chris on sanonut: ”Tavoitteeni on kyetä jatkamaan musiikintekoa ja tulla siinä paremmaksi, tavoittaa lisää kuulijoita ja rikastuttaa heidän elämäänsä.”   

 Tuotanto 

Speddingin mittavan uran varrelle mahtuu laajalla skaalalla eri tyylisuuntien musiikkia, sillä mies on vältellyt kategoriointia. Hän ollut mukana lukuisten muiden artistien tuotannoissa, vaikka omakin tuotanto on laaja. Omaperäinen ja tuottelias kitaristi on myös muiden muusikoiden arvostama. Spedding ei ole vältellyt kaupallisuutta, mutta on silti onnistunut pitämään sen tasapainossa oman sisäisen luovuutensa kanssa.Hurt / Chris Spedding. Repertoire Records, 2000. REP 4860. CD liner notes, Chris Welch. Chris Speddingin ensimmäinen varsinainen soololevy on Backwood Progression vuodelta 1971. Sitä tosin edeltää Songs without Words, instrumentaalilevy joka julkaistiin vain Japanissa.

 Sooloalbumit 

 Songs without Words. Odeon, 1970 – Jazz-Rock, Prog Rock
Backwood Progression. Harvest, 1971 – Rock, Prog Rock
 The Only Lick I Know. Harvest, 1972 – Rock, Psychedelic Rock, Glam
 Chris Spedding. RAK, 1976 – Pop Rock, Rock & Roll
 Hurt. RAK, 1977 – Rock
 Guitar Graffiti. RAK, 1978 – Alternative Rock, New Wave
 I'm Not Like Everybody Else. RAK, 1980 – Pop Rock, Art Rock
 Friday the 13th. Passport, 1981 – Power Pop, Pub Rock
 Enemy Within. New Rose, 1986 – Rock
 Cafe Days. New Rose, 1990 – Folk Rock, Blues Rock
 Just Plug Him In! Fan Club, 1991
 One Step Ahead of the Blues. Repertoire, 2002 – Electric Blues
 Click Clack. SPV Recordings, 2005 – Rock, Blues
 Pearls. Repertoire, 2011 – Jazz, Blues
 Joyland. Cleopatra, 2015 – Rock

 Lähteet 

Luokka:Englantilaiset rockmuusikot
Luokka:Englantilaiset kitaristit
Luokka:Jazzkitaristit
Luokka:Vuonna 1944 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt