Virransalmen silta

Virransalmen silta Mäntyharjulla Etelä-Savossa on vuonna 1937 valmistunut teräsristikkosilta, josta tuli museosilta vuonna 1990. Silta on puukantinen ja tehty tyyppipiirustusten mukaan.  Virransalmen sillan on suunnitellut Tie- ja vesirakennushallituksen insinööri Herman Ossian Hannelius vuonna 1929.Kurkela 2008, s. 38. Yksiaukkoisen sillan kokonaispituus on 44,1 metriä. Sillan jänneväli on 35 metriä ja vapaa aukko 34 metriä.Aitta 2004, s. 502–503.

Silta kuuluu Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin teemakohteessa "museosilta". Silta on säilynyt kutakuinkin alkuperäisen näköisenä. Ensimmäinen perusteellisempi korjaus ja kohotus sillalle tehtiin vuonna 1972, jolloin suurin osa sen alkuperäisistä osista kuitenkin säilyi. Uusi Virransalmen silta ja uusi tienosa valmistuivat 300 metrin päähän vuonna 1985, ja vanhalle sillalle jäi pääosin jalankulkua ja pyöräilyä.Kurkela 2008, s. 46–47.

 Siltapaikka ja sillan rakentaminen 
Virransalmessa reitillä Mäntyharjulta Iittiin on ollut lossi tiettävästi vuodesta 1855 lähtien. Sitä yritettiin useaan otteeseen korvata sillalla, esimerkiksi vuosina 1857, 1868 ja 1881. Vastustajina olivat muun muassa veden virtauksesta huolestunut Tie- ja vesirakennusjohtokunta, väylää tukinuittoon käyttänyt Kymin osakeyhtiö sekä tien- ja sillanpitovelvolliset maanomistajat.Kurkela 2008, s. 11–12. Lossi kuitenkin aiheutti haittaa tukinuitolle ja muulle vesiliikenteelle, ja Kymin osakeyhtiö esitti sillan rakentamista vuonna 1909. Kuntalaisten mielestä tieyhteys oli heikkokuntoinen, ja he jättivät oman esityksensä vuosina 1910 ja 1915. Jälkimmäinen esitys johti jopa siihen, että kuntakokous pyysi lupaa sillanrakennukseen. Ehdotettu siltatyyppi ei ollut Kymmene Osakeyhtiön toiveiden mukainen, ja yhtiö valitti päätöksestä.Kurkela 2008, s. 19–20. Sillan rakentamispäätös annettiin marraskuussa 1917, mutta siltaa ei siitä huolimatta rakennettu. Vuonna 1918 uusittu tielaki tuli täysin voimaan vuoden 1921 alusta, ja tienpito siirtyi valtion vastuulle.Kurkela 2008, s. 15, 21.

Lossimaksua vastustettiin ja uudet silta-anomukset tehtiin vuosina 1921 ja 1927.Kurkela 2008, s. 29–30. Vaatimus uudistettiin vuonna 1932, jolloin perusteluina olivat työllisyysnäkökohtien lisäksi lossirannassa sattuneet monet ”pienemmät tapaturmat” ja vuonna 1930 tapahtunut, viisi henkeä vaatinut onnettomuus. Lossi uusittiin vielä kertaalleen vuonna 1933. Sillan rakentamiselle näytettiin kuitenkin vihreää valoa.Kurkela 2008, s. 31–32. Uudellakin lautalla sattui vaaratilanteita: Vuonna 1936 lossin ohjausvaijerin tolppa katkesi ja lossi, kannellaan linja-auto matkustajineen, ajelehti kohti Sarkavettä. Lossi saatiin pysäytettyä lopulta ankkurilla.Kurkela 2008, s. 35.

Sillan rakentamisen tarjouskilpailu käytiin lokakuussa 1936, ja urakkasopimus allekirjoitettiin marraskuussa samana vuonna. Siltaurakan sai A. Ahlström Osakeyhtiö. Rakennustyö oli aloitettu jo kesällä 1936, jolloin oli juntattu perustusten puupaalut, valettu 1,2 metriä paksu paalulaatta ja tehty maatukien kivityöt. Sillan teräsosat ovat saksalaista valmistetta, ja myös asentajat olivat Saksasta. Urakka valmistui sovitun aikataulun mukaan kesäkuussa 1936.Kurkela 2008, s. 37–38.

Rakenne ja mitat
Virransalmen silta valmistui vuonna 1937. Se on puukantinen teräsristikkosilta ja tehty tyyppipiirustusten mukaan. 1920-luvulla laadittiin ja otettiin käyttöön puukantisten teräsristikkosiltojen normaalipiirustukset jänneväliltään 30–60-metrisille silloille. Niiden mukaisia siltoja tehtiin 1930-luvun loppuun mennessä yli 50 kappaletta.Aitta 2004, s. 191. Virransalmen sillan on suunnitellut Tie- ja vesirakennushallituksen insinööri Herman Ossian Hannelius vuonna 1929.

Yksiaukkoisen sillan kokonaispituus on 44,1 metriä ja liikenteelle jäävä hyötyleveys 5 metriä. Sillan jänneväli on 35 metriä ja vapaa aukko 34 metriä. Sillan kannen leveys on 6 metriä, poikkipalkit rajoittavat kulkukorkeudeksi 3,7 metriä. Sillan alikulkukorkeus on 4,2 metriä.Kurkela 2008, s. 39.

Silta on säilynyt kutakuinkin alkuperäisen näköisenä. Kuuden tuuman syrjälankutusta oleva sillan kansi on uusittu useaan kertaan, noin kymmenen vuoden välein. Silta on maalattu noin viiden vuoden välein, ja ylärakenteisiin on tehty korjauksia, jotka ovat aiheutuneet liian korkeiden kuormien aiheuttamista vaurioista. Ensimmäinen perusteellisempi korjaus ja kohotus sillalle tehtiin vuonna 1972, jolloin suurin osa sen alkuperäisistä osista kuitenkin säilyi.Kurkela 2008, s. 43, 45–46. Siltapenkereen puukaiteet uusittiin vuonna 2007.Kurkela 2008, s. 48.

Museosillaksi
Silta on vuodesta 1990 kuulunut Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin teemakohteessa "museosilta".

Uusi Virransalmen silta ja uusi tienosa valmistuivat 300 metrin päähän vuonna 1985, ja vanhalle sillalle jäi pääosin jalankulkua ja pyöräilyä.

 Lähteet 



 Viitteet 

Luokka:62.413 Sillat
Luokka:Suomen tieliikenteen museosillat
Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Luokka:Mäntyharjun rakennukset ja rakennelmat
Luokka:Mäntyharjun liikenne
Luokka:Ristikkosillat