Kansanterveyslaki

Kansanterveyslaki sisältää määräykset Suomen kuntien tehtävistä terveydenhuollon järjestämisessä. Sen säätäminen vuonna 1972 oli sodanjälkeisen ajan ehkä merkittävin terveydenhuollon uudistus. Kunnanlääkärijärjestelmä purettiin ja jokainen kunta velvoitettiin huolehtimaan perusterveydenhuollosta perustamalla terveyskeskus yksin tai yhdessä naapurikuntien kanssa. Terveyskeskuksessa yhdistettiin saman katon alle monet terveyspalvelut, kuten yleislääkärin vastaanotto, neuvola, hammashuolto, vuodeosasto ja kouluterveydenhuolto. Tarkoituksena oli siirtää terveydenhuollon painopistettä ehkäisevään terveydenhoitoon ja avosairaanhoitoon. Kansanterveyslain aiheuttamat lisäkustannukset jaettiin valtion ja kunnan kesken, ja valtio alkoi maksaa osan kustannuksista kunnalle valtionosuutena.Terveys ja terveydenhuolto Suomessa toisen maailmansodan jälkeen  Duodecim terveyskirjasto. Juha Teperi ja Lauri Vuorenkoski 2005. Tallennettu 17.12.2013

 Lähteet 

Aiheesta muualla
 Kansanterveyslaki 66/1972 alkuperäisessä muodossaan
 Kansanterveyslaki Ylen Elävässä arkistossa
 Mikä on terveyskeskus? (video) Yle Elävä arkisto 1971. 

Luokka:Hyvinvointivaltio
Luokka:Suomen terveyspolitiikka
Luokka:Suomen sosiaali- ja terveyshuollon historia