Niko Ojamäki

Niko Juhani Ojamäki (s. 17. kesäkuuta 1995 Pori) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Tšekin Extraligan Rytíři Kladnossa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Ojamäki laukoo oikealta. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2019 ja olympiakultaa Pekingin olympiakisoissa 2022.

 Ura 
 Seuraura 
Ojamäki on Porin Ässien kasvatti. Hän toimi kaudella 2010–2011 seuran C-nuorten kapteenina ja oli Ässien paras pistemies sekä SM-karsinnoissa, runkosarjassa että pudotuspeleissä. Kahdessa ensin mainitussa sarjassa Ojamäki oli myös joukkueen paras maalintekijä. Hän voitti kauden päätteeksi C-nuorten SM-pronssia. Kaudella 2012–2013 Ojamäki jakoi lukemalla +12 Ässien A-nuorten sisäisen tehopörssin voiton Patrik Parkkosen kanssa.

Kaudella 2013–2014 Ojamäki nousi Ässien SM-liigarinkiin. Hän teki liigadebyyttinsä 27. marraskuuta 2013 kotona SaiPaa vastaan. Ojamäki merkittiin Ässien nelosketjun vasempaan laitaan Henri Heinon sekä toisen debytantin, Juho Lammikon viereen. Kaikkiaan hän pelasi kauden aikana SM-liigassa viisi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Kausi 2014–2015 oli Ojamäelle varsinainen tulokaskausi SM-liigassa ja se toi hänelle 54 runkosarja- ja kahdessa pudotuspeliottelussa tehot 8+6=14. Ojamäen liigauran avausmaali syntyi 14. lokakuuta 2014 vieraissa Vaasan Sportia vastaan. Hän teki ottelussa myös yhden syöttöpisteen. Kaudella 2015–2016 Ojamäki teki 10. lokakuuta 2015 SM-liigauransa ensimmäisen kypärätempun Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Kaikkiaan hän teki kauden aikana 60 runkosarjaottelussa tehot 16+17=33, joilla Ojamäki jakoi Ässien sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Aleksi Saarelan kanssa. Hän jakoi myös joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Antti Kerälän kanssa lukemalla +12.

Vitjaz Podolsk varasi Ojamäen neljännellä kierroksella 96. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2016. Kaudeksi 2016–2017 hänet nimettiin Ässien varakapteeniksi. Ojamäki oli 14 osumallaan joukkueen toiseksi paras maalintekijä Simon Suorannan jälkeen ja hän jakoi sisäisen tehotilaston voiton Jarno Kärjen kanssa lukemalla +9, kuten myös pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella Mikael Sahan ja Aleksi Mäkelän kanssa lukemalla +1.

Ojamäki siirtyi kaudeksi 2017–2018 kaksivuotisella sopimuksella Tapparaan. Hänen alkukautensa osoittautui todelliseksi pettymykseksi, sillä Ojamäki jäi 12 ensimmäisessä runkosarjaottelussa ilman tehopisteitä ja hän keräsi heikon teholukeman –6. Ojamäki jätettiin myös ylivoimaketjujen ulkopuolelle. Hän teki runkosarjassa lopulta 17 tehopistettä. Kuudennessa puolivälieräottelussa, 29. maaliskuuta 2018 vieraissa KalPaa vastaan Ojamäki Tapparan 3–4-voittoon päättyneen ottelun voittomaalin ja se ratkaisi joukkueelle myös välieräpaikan Tapparan voitettua ottelusarjan voitoin 4–2. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. 

Kaudella 2018–2019 Ojamäki teki lopulta SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 23+14=37, joilla hän oli Tapparan paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Ojamäki sijoittui koko SM-liigan maalipörssissä viidenneksi. 5. tammikuuta 2019 KalPaa vastaan hän onnistui tekemään neljä maalia. Ojamäen osumista kaksi syntyi ylivoimalla. Hänen kolmas maalinsa jäi Tapparan 5–2-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Arto Kulmala ja Teemu Aalto valitsivat Ojamäen ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Mestarien liigassa hän jakoi neljällä osumallaan Tapparan sisäisen maalipörssin voiton Juhani Jasun ja Matti Järvisen kanssa. Ojamäki voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Huhtikuussa 2019 hän teki Tapparan kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

Ojamäki johti kaudella 2019–2020 kahdeksan ensimmäisen ottelun jälkeen koko SM-liigan pistepörssiä tehoilla 4+8=12, jonka päätteeksi hänet valittiin liigan syyskuun kuukauden pelaajaksi. Kaikkiaan Ojamäki teki runkosarjassa tehot 19+16=35. Koska SM-liigakausi päätettiin runkosarjan toiseksi viimeisen kierroksen jälkeen koronaviruspandemian vuoksi, Tappara oli ainoana joukkueena ehtinyt pelata kauden kaikki 60 ottelua. Ojamäki oli kuitenkin joukkueen ainoa 60 ottelua pelannut pelaaja, kuten näin ollen myös koko SM-liigassa.

Kaudeksi 2020–2021 Ojamäki siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Ruotsin SHL-liigan Linköpingiin. Joukkueessa pelasi myös hänen pitkäaikainen ketjukaverinsa Jarno Kärki. Ojamäen sopimukseen sisältyi optio KHL:ään siirtymisestä kauden jälkeen, jonka myötä hänen sopimuksensa purettiin toukokuussa 2021. Viisi päivää myöhemmin Ojamäen vahvistettiin siirtyvän kaudeksi 2021–2022 Vitjaz Podolskiin. 9. tammikuuta 2022 ottelussa Avangard Omskia vastaan hän teki jo kauden 29. maalinsa, jolla Ojamäki nousi KHL:n kaikkien aikojen eniten maaleja yhden kauden aikana tehneeksi suomalaispelaajaksi Teemu Hartikaisen ohi. Osuma jäi hänen kauden viimeisekseen, koska KHL keskeytti runkosarjan ennenaikaisesti Pekingin olympiakisojen ja useissa joukkueissa esiintyneiden koronavirustartuntojen vuoksi. Ojamäki voitti lopulta koko liigan maalipörssin kaikkien aikojen ensimmäisenä suomalaispelaajana. Hän voitti myös Vitjazin sisäisen pistepörssin tehoilla 29+14=43, joilla Ojamäki jakoi KHL:n pistepörssin kuudennen sijan Traktor Tšeljabinskin Lukáš Sedlákin kanssa. Jo joukkueen kauden päätyttyä maaliskuussa 2023 hänen sopimuksensa Vitjazin kanssa purettiin Venäjän hyökättyä Ukrainaan helmikuussa.

Kaudeksi 2022–2023 Ojamäki palasi vuoden mittaisella sopimuksella Tapparaan. Hän oli tehoilla 20+21=41 joukkueen paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies. Ojamäki jakoi koko SM-liigan maalipörssin viidennen sijan KooKoon Heikki Liedeksen, HIFK:n Eetu Koivistoisen ja SaiPan Valtteri Ojantakasen kanssa. Viidennessä finaaliottelussa 27. huhtikuuta 2023 Pelicansia vastaan hän sai kakkossyöttöpisteen Marcus Davidssonin tekemään ensimmäisessä jatkoerässä ajassa 68.57 syntyneeseen voittomaaliin, joka ratkaisi Tapparalle Suomen-mestaruuden. Ojamäki keräsi ottelusta teholukeman +2. Mestarien liigassa hän oli Tapparan paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 8+5=13. Ojamäki voitti jakoi myös koko liigan maalipörssin voiton Eisbären Berlinin Zach Boychukin kanssa, joka tosin pelasi häntä seitsemän ottelua vähemmän. Hän voitti CHL:n mestaruuden.

Ojamäki siirtyi kaudeksi 2023–2024 kaksivuotisella sopimuksella Sveitsin National Leaguen EHC Kloteniin. Kaudeksi 2024–2025 joukkuetta siirtyi valmentamaan hänelle Suomen A-maajoukkueesta tuttu Lauri Marjamäki. Ojamäki oli tehoilla 16+17=33 Klotenin toiseksi paras pistemies loppukaudella joukkueesta lähteneen Miro Aaltosen jälkeen.

Kaudeksi 2025–2026 Ojamäi siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Tšekin Extraligan Rytíři Kladnoon.

 Maajoukkueura 

Ojamäki edusti Suomea Pekingin olympiakisoissa 2022, jolloin hän voitti kultaa. Ojamäki pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2019 ja 2021, joista ensimmäinen turnaus päättyi maailmanmestaruuteen ja jälkimmäinen hopeaan. Vuoden 2022 MM-joukkueesta hän putosi viimeisten joukossa. Yhteensä Ojamäki on pelannut 60 A-maaottelua tehopistein 8+12=20.Tilanne 12.2.2023 Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 7. huhtikuuta 2016 Porissa Slovakiaa vastaan, kun Ojamäki oli nimetty Suomen ensimmäiseen MM-leiriryhmään loukkaantuneen Juhani Tyrväisen tilalle. Hänet merkittiin joukkueen kolmosketjun vasempaan laitaan toisen debytantin, Turo Asplundin sekä Eero Elon viereen. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Ojamäki teki Sweden Hockey Gamesin 7. helmikuuta 2019 Jaroslavlissa pelatussa avausottelussa Venäjää vastaan.

Ojamäki pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin hän voitti pronssia. Ojamäki pelasi myös Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2012, jolloin hän voitti hopeaa. Ojamäki on myös kuulunut alle 17-vuotiaiden maajoukkueen kapteenistoon. Yhteensä hän on pelannut 26 nuorten ja 38 poikien maaottelua.

 Tilastot 
 2011–2012  Ässät  A-SM  40  7  15  22  8  5  0  1  1  0 2012–2013  Ässät  A-SM  47  10  16  26  16  –  –  –  –  –        U18  7  0  0  0  2 2013–2014  Ässät  A-SM  48  20  23  43  6  11  5  2  7  0   Ässät  SM-liiga  5  0  0  0  0  –  –  –  –  – 2014–2015  Ässät  A-SM  5  4  0  4  0  –  –  –  –  –        JMM  5  0  0  0  2   Ässät  SM-liiga  54  8  6  14  4  2  0  0  0  2 2015–2016  Ässät  A-SM  2  4  1  5  0  3  0  2  2  2   Ässät  SM-liiga  60  16  17  33  6  –  –  –  –  – 2016–2017  Ässät (A)  SM-liiga  54  14  12  26  4  3  1  0  1  2 2017–2018  Tappara  SM-liiga  60  8  9  17  10  16  3  1  4  0 2018–2019  Tappara  SM-liiga  58  23  14  37  4  11  1  3  4  2        MM  10  1  3  4  2 2019–2020  Tappara  SM-liiga  60  19  16  35  6  –  –  –  –  – 2020–2021  Linköping HC  SHL  48  5  11  16  6  –  –  –  –  –        MM  8  0  2  2  0 2021–2022  Vitjaz Podolsk  KHL  48  29  14  43  6  –  –  –  –  –        OK  1  0  1  1  0 2022–2023  Tappara  SM-liiga  55  20  21  41  8  14  4  9  13  0  2023–2024  EHC Kloten  NL  50  5  14  19  4  –  –  –  –  – 2024–2025  EHC Kloten  NL  50  16  17  33  8  9  1  2  3  4 8 kautta  yhteensä  SM-liiga  406  108  95  203  42  46  9  13  22  6 2 kautta  yhteensä  NL  100  21  31  52  12  9  1  2  3  4 1 kausi  yhteensä  KHL  48  29  14  43  6  –  –  –  –  – 1 kausi  yhteensä  SHL  48  5  11  16  6  –  –  –  –  –

 Lähteet 

 Viitteet 

Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat
Luokka:Suomalaiset olympiavoittajat
Luokka:Jääkiekon maailmanmestarit
Luokka:Vuonna 1995 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt