Sakari Manninen

Sakari Manninen (s. 10. helmikuuta 1992 Oulu) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelaa Sveitsin NL-liigan Geneve-Servettessä. Hän on vuoden 2019 ja 2022 maailmanmestari sekä 2022 olympiavoittaja. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Manninen osaa pelata myös laitahyökkääjänä.

 Ura 
 Seuraura 
Manninen on Haukiputaan Ahmojen kasvatti. C-juniori-ikään tullessaan hän siirtyi Oulun Kärppien junioreihin. Manninen oli mukana voittamassa C-nuorten Suomenmestaruutta vuonna 2008 ja B-nuorten SM-hopeaa vuonna 2009. Kaudella 2010–2011 Manninen oli Kärppien A-nuorten paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 19+23=42 ja hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton myös kevään 2011 karsintasarjassa Veli-Valtteri Leinosen kanssa tehoilla 3+11=14.

Kaudella 2011–2012 Manninen toimi Kärppien A-nuorten varakapteenina ja voitti joukkueen sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin ylivoimaisesti tehoilla 23+39=62. Myös hänen teholukemansa +26 oli joukkueen paras. Manninen sijoittui koko A-nuorten SM-liigan pistepörssin toiseksi edellään vain KalPan Toni Kallela. Hänet valittiin myös sarjan joulukuun 2011 kuukauden pelaajaksi. Manninen palkittiin kauden päätteeksi A-nuorten SM-liigan herrasmiespelaajana Jere Lehtinen -palkinnolla. Hän debytoi kauden aikana myös miesten peleissä pelattuaan kaksi Mestis-ottelua joulukuussa 2011 konkurssiin ajautuneessa Kiekko-Laserissa.

Kaudeksi 2012–2013 Manninen siirtyi Mestis-joukkue Kajaanin Hokin riveihin lähdyttään samalla suorittamaan varusmiespalvelusta Kainuun prikaatiin. Hän kuului armeijasta huolimatta joukkueen parhaimmistoon varsinkin syyskaudella. Manninen oli Hokin paras pistemies tehoilla 13+16=29 ja hän voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +11. Manninen palkittiin Mestiksen joulukuun 2012 parhaana tulokkaana.

Syksyllä 2013 Manninen harjoitteli Kärppien SM-liigajoukkueen mukana ja pelasi mm. European Trophy -otteluita. Kauden 2013–2014 kynnyksellä hän teki 1+1-vuotisen sopimuksen joukkueen kanssa. Manninen teki liigadebyyttinsä kauden toisessa ottelussa, Kärppien kotiavauksessa 14. syyskuuta 2013 Saimaan Palloa vastaan. Hänet merkittiin joukkueen kakkosketjuun Mika Pyörälän ja Julius Junttilan keskelle. Manninen sai ottelussa yhden kahden minuutin jäähyn koukkaamisesta. Marraskuussa 2013 Kärpät lainasi hänet Mestis-joukkue Heinolan Peliittoihin joulutaukoon asti kestäneellä sopimuksella. Tammikuussa 2014 Manninen lainattiin siirtotakarajalle asti kestäneellä sopimuksella Kalevan Palloon, jossa hän teki liigauransa avausmaalin 23. tammikuuta 2014 Porin Ässiä vastaan. Tehopiste jäi Mannisen kauden ainoaksi SM-liigassa, jossa hän pelasi yhteensä 15 runkosarjaottelua.

Kauden 2014–2015 alussa Kärpät lainasi Mannisen aluksi kahden ottelun mittaisella sopimuksella Kajaanin Hokkiin, mutta niiden jälkeen sitä jatkettiin toistaiseksi voimassa olevaksi lainasopimukseksi. Hänen visiittinsä joukkueeseen jäi lopulta kolmen ottelun mittaiseksi, kun Manninen palasi Kärppien vahvuuteen. Hän vakiinnutti paikkansa SM-liigassa, jossa Mannisen varsinainen tulokaskausi toi 51 runkosarjaottelussa tehot 4+15=19 sekä 19 playoff-ottelussa tehot 2+3=5. Hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden.

Manninen siirtyi kaudeksi 2015–2016 kolmivuotisella sopimuksella Hämeenlinnan Pallokerhon riveihin. Hän johti joukkueen sisäistä piste- ja syöttöpörssiä tehoilla 10+21=31, kunnes SM-liigan siirtorajan kynnyksellä helmikuussa 2016 HPK lainasi Mannisen loppukaudeksi takaisin Kärppiin. Kauas pudotuspelipaikasta jäänyt HPK halusi antaa hänelle mahdollisuuden pelata loppukauden pudotuspelejä kotikaupungissaan. Manninen ratkaisi Kärpille välieräpaikan tehtyään 28. maaliskuuta 2016 kuudennessa puolivälieräottelussa vieraissa Turun Palloseuraa vastaan Kärppien 2–3-voittomaalin vain 16 sekuntia ensimmäisen jatkoerän alkamisesta. Marko Mäkinen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Kaudeksi 2016–2017 Manninen palasi alkuperäisen sopimuksensa mukaisesti HPK:hon. Hän teki liigauransa ensimmäisen kypärätempun 5. tammikuuta 2017 vieraissa Pelicansia vastaan. Mannisen ensimmäinen maali syntyi alivoimalla. HPK voitti ottelun lukemin 2–6 ja Toni Saarinen valitsi hänet Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Manninen oli lopulta HPK:n paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä tehoilla 16+24=40. Hän voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +24. 

Kaudeksi 2017–2018 Manninen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Ruotsin SHL-liigan Örebro HK:hon. Hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 11+17=28. Kaudeksi 2018–2019 Manninen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KHL-joukkue Jokereihin. Joukkuetta valmensi hänelle Kärpistä ja Suomen A-maajoukkueesta tuttu Lauri Marjamäki. Manninen oli tehoilla 20+28=48 Jokereiden toiseksi paras pistemies Brian O’Neillin jälkeen.

Toukokuussa 2019 Mannisen pelaajaoikeudet siirtyivät Jokereilta Salavat Julajev Ufalle, vaihdossa Henrik Borgströmin ja Miro Heiskasen pelaajaoikeuksiin. Jokerit sai myös rahallisen korvauksen oikeuksista. Salavat Julajev teki kaksivuotisen sopimuksen Mannisen kanssa.

Manninen valittiin 25. lokakuuta 2021 KHL:n viikon hyökkääjäksi. Manninen pelasi kolme kautta Salavet Julajevissa. Hän palasi Suomeen kesken kauden 2021–2022 pudotuspelien ja seura purki hänen sopimuksensa.

Heinäkuussa 2022 Manninen teki yksivuotisen sopimuksen NHL-joukkue Vegas Golden Knightsiin, mutta sai komennuksen sen AHL:n farmijoukkueeseen Henderson Silver Knightsiin, missä hän pelasi koko kauden ajan.

Manninen siirtyi kaudeksi 2023–2024 Sveitsin NL-liigan Genève-Servetteen.

 Maajoukkueura 
Manninen edusti Suomea Pyeongchangin olympiakisoissa vuonna 2018 sekä maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2018 ja 2019. Suomen voittaessa kultaa 2019 Manninen oli joukkueen paras pistemies tehopistein 2+9=11.. Vuoden 2017 maailmanmestaruuskilpailujen lopullisesta joukkueesta hän putosi viimeisten joukossa. Yhteensä Manninen on pelannut 67 maaottelua tehopistein 18+24=42.Tilanne 19.12.2021 Hän pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa Channel One Cupin toisessa ottelussa Moskovan Megasport-urheilupalatsissa 17. joulukuuta 2016 Ruotsia vastaan. Manniselle avautui paikka Suomen joukkueeseen, kun hänet nimettiin sinne turnauksen avausottelussa loukkaantuneen Antti Erkinjuntin tilalle. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Manninen teki Karjala-turnauksessa 12. marraskuuta 2017 Helsingin Hartwall Arenalla Kanadaa vastaan.

Pekingin talviolympialaissa vuonna 2022 Suomen avausottelussa Slovakiaa vastaan Mannisesta tuli viimeisin suomalaispelaaja, joka on tehnyt hattutempun olympialaissa. Häntä edellinen olympialaissa hattutempun tehnyt suomalaispelaaja oli Calgaryn olympialaisissa Ranskaa vastaan hattutempun tehnyt Reijo Mikkolainen. 

Manninen on pelannut myös neljä nuorten maaottelua.

 Muuta 
Mannisella on vaimo. Manniset saivat esikoislapsen keväällä 2024.  

 Tilastot 
 2010–2011  Kärpät  A-SM  39  13  29  42  26  –  –  –  –  – 2011–2012  Kärpät  A-SM  46  23  39  62  14  3  1  2  3  2   Kiekko-LaserKiekko-Laserin Mestis-kauden tilastot hylätty joukkueen konkurssin takia.  Mestis  2  0  0  0  0  –  –  –  –  – 2012–2013  Hokki  Mestis  38  13  16  29  8  4  0  3  3  0 2013–2014  Kärpät  A-SM  9  3  7  10  8  –  –  –  –  –   Kärpät  SM-liiga  7  0  0  0  2  –  –  –  –  –   Peliitat  Mestis  10  4  5  9  2  –  –  –  –  –   KalPa  SM-liiga  8  1  0  1  4  –  –  –  –  – 2014–2015  Kärpät  SM-liiga  51  4  15  19  8  19  2  3  5  0    Hokki  Mestis  3  2  5  7  0  –  –  –  –  – 2015–2016  HPK  SM-liiga  51  10  21  31  12  –  –  –  –  –   Kärpät  SM-liiga  10  1  4  5  2  13  2  5  7  2 2016–2017  HPK  SM-liiga  57  16  24  40  12  7  2  3  5  0 2017–2018  Örebro HK  SHL  48  11  17  28  8  –  –  –  –  –        OK  5  2  1  3  0                                 MM  8  0  2  2  10 2018–2019  Jokerit  KHL  62  20  28  48  14  6  2  0  2  2        MM  10  2  9  11  6 2019–2020  Salavat Julajev Ufa  KHL  56  10  21  31  22  6  4  2  6  6 2020–2021  Salavat Julajev Ufa  KHL  55  19  33  52  10  9  2  3  5  6 2021–2022  Salavat Julajev Ufa  KHL  38  19  13  32  12  1  0  0  0  0        OK  6  4  3  7  0                                 MM  10  6  4  10  2 2022–2023  Henderson Silver Knights  AHL  53   14   26   40   24  –  –  –  –  –        MM  8  3  4  7  0  4 kautta  yhteensä  KHL  211  68  95  163  58  22  8  5  13  14 4 kautta  yhteensä  SM-liiga  184  32  64  96  40  39  6  11  17  2 1 kausi  yhteensä  SHL  48  11  17  28  8  –  –  –  –  –

 Lähteet 

 Viitteet 

Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat
Luokka:Suomalaiset olympiavoittajat
Luokka:Jääkiekon maailmanmestarit
Luokka:Vuonna 1992 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt