Larzacinspanieli

Larzacinspanieli () on ranskalainen koirarotu. Se ei ole FCI:n tunnustama, ja sitä voidaan pitää myös kotimaassaan erittäin uhanalaisena: jäljellä on enää noin 20 yksilöä.Becker, I. (2013). Hunderassen - Alle Hunderassen dieser Welt (eBook). Kai Bruchmann. .

 Ulkomuoto 
Larzacinspanieli on melko pieni metsästyskoira, joka muiden ranskalaisten spanielirotujen tapaan luokiteltaisiin mitä todennäköisimmin mannermaisten spanielityyppisten kanakoirien ryhmään. Se muistuttaa huomattavan paljon ranskanspanielia ja bretoniaKrämer, E.-M. (2009). Der grosse Kosmos Hundeführer, s. 137. Kosmos: Stuttgart., ja sen ominaispiirteisiin kuuluu kyky ”sulkea” anturansa. Värivaihtoehtoja on kolme: A) Ruskea-roan; B) Harmaa punaruskein merkein (myös harmaalla alueella punaruskea täplitys); C) Valkoinen. Säkäkorkeus on 52–54 cmLehari, G, tri. & Schrotter, A. (kesäkuu 2004). Rasseporträt: Seltene Franzosen.  Weidwerk Online. Haettu 15.8.2013. ja paino 15–20 kg.

 Luonne ja käyttäytyminen 
Larzacinspanieli on oppivainen, miellyttämishaluinen, erittäin tottelevainen ja tasapainoinen. Lisäksi se pitää lapsista. Työkoirana se on monipuolinen ja erittäin sopeutuvainen, sillä on erinomainen hajuaisti ja erityislaatuisten anturoidensa ansiosta se soveltuu metsästykseen kuivalla, kivisellä maaperällä.

 Alkuperä 
Rotu on kotoisin Etelä-Ranskasta Larzacin kuivalta ylätasangolta, jossa sitä on perinteisesti käytetty pienriistan metsästykseen. Sen alkuperä on tuntematon, mutta erään teorian mukaan se saattaa olla ranskanspanielin kantarotu. Toisen teorian mukaan se voi puolestaan olla itse syntynyt bretonin ja ranskanspanielin välisestä risteytyksestä. Larzacinspanieli mainittiin ensimmäisen kerran ranskalaisessa koiralehdessä C. Hermansin vuonna 1982 kirjoittamassa artikkelissa, minkä avulla hän toivoi löytävänsä sopivien jalostuskoirien omistajia. Kuitenkin ainoastaan yksi omistaja ilmoittautui vanhan koiransa ja tämän veljen kanssa, mikä ei riittänyt rodun pelastamiseen. Larzacinspanielin luultiin jo kuolleen sukupuuttoon, mutta vuonna 1992 siitä kirjoitettiin jälleen artikkeli eräässä lehdessä yrityksenä löytää vielä mahdollisesti elossa olleita yksilöitä. Tällä kertaa useampi ihminen koirineen ilmoittautui mukaan jalostusohjelmaan, ja työlleen omistautuneiden kasvattajien avulla rotu saatiin elvytettyä. 

 Terveys 
Rodun keskimääräiseksi eliniäksi arvioidaan 12–14 vuotta.

 Lähteet 

Luokka:Ranskalaiset koirarodut
Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut
Luokka:Seisojat
Luokka:Spanielit