Boris Lavrenjov

Boris Andrejevitš Lavrenjov (, 17. heinäkuuta 1891 H’erson – 7. tammikuuta 1959 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Boris Lavrenjov syntyi kirjallisuudenopettajan perheeseen ja valmistui Moskovan yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta. Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan ja puna-armeijan riveissä Venäjän kansalaissotaan.

Lavrenjov julkaisi ensimmäiset futuristiset runonsa vuonna 1911. Hänen 1920-luvulla ilmestyneet pienoisromaaninsa on omistettu Venäjän vallankumouksen ja kansalaissodan tapahtumille. Kansalaissotaa kuvaava näytelmä Razlom (”Murros”, 1927) teki Lavrenjovista tunnetun kirjailijan. Hänen näytelmänsä Za teh, kto v more (”Niiden puolesta, jotka ovat merellä”, 1945) ja amerikkalaisvastainen Golos Ameriki (”Amerikan ääni”, 1949) saivat Stalin-palkinnon. Lavrenjov toimi pitkään Neuvostoliiton kirjailijaliiton näytelmäkirjailijaosaston sihteerinä, ja vuonna 1954 hänet valittiin kirjailijaliiton hallituksen jäseneksi. Toisen maailmansodan aikana hän työskenteli sotakirjeenvaihtajana.

Suomennettu teos
 Jalo sydän (Bolšoje serdtse). Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1951.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Boris Lavrenjovin teoksia Lib.ru-sivustolla 
 Entsiklopedija Krugosvet: Boris Lavrenjov 

Luokka:Neuvostoliittolaiset näytelmäkirjailijat
Luokka:Venäläiset näytelmäkirjailijat
Luokka:Vuonna 1891 syntyneet
Luokka:Vuonna 1959 kuolleet