Osuusliike Voima

Osuusliike Voima oli E-liikkeeseen kuulunut osuusliike Pirkanmaalla 1917−1983. Voima oli pitkään toiseksi suurin vähittäiskauppaliike Tampereella SOK:laisen Osuuskauppa Tuotannon (nykyisin osa Pirkanmaan Osuuskauppaa) jälkeen. Samassa artikkelissa puhutaan sekä ”Suomen toiseksi suurimmasta” että ”Tampereen toiseksi suurimmasta”. Viitattu 31.10.2013. 

Voimalla oli toisen maailmansodan jälkeen oma tavaratalo sekä ravintola Hämeenkadun varrella. Sillä oli myös oma leipätehdas, mylly, meijeri, virvoitusjuomatehdas ja kahvipaahtimo sekä kymmeniä sivumyymälöitä eri puolilla Tamperetta. Tampereen ulkopuolella Voimalla oli vuonna 1965 kaikkiaan 76 myymälää. Sen toimitusjohtajana oli pisimpään (1931–1957) Alpo Pesonen. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1950.

Osuusliike Voiman myymälät

Osuusliike Voimalla oli erityyppisiä myymälöitä kuten sekatavaramyymälät, liha- ja maitomyymälät, liha- ja leikkelemyymälät. Lisäksi oli erikoismyymälöitä kuten rauta- ja taloustavaramyymälät, kangasmyymälät, jalkinemyymälät, kemikaliomyymälät, kioskit, ravintolat ja tavaratalot.

Kaikilla myymälätyypeillä oli oma numerointinsa ja siten samalla numerolla saattoi olla useita myymälöitä. Sekatavarakauppa oli monialainen vähittäiskauppa, joka myi samassa tilassa elintarvikkeita, siirtomaatavaroi-ta, vaatteita, astioita ja muuta tavaraa. Liha-, maito- ja leipämyymälöissä oli tiukemmat hygieniavaatimukset, joten niiden piti olla eri tilassa kuin muut tuotteet. Näitä liikkeitä oli sekä sekatavaramyymälöiden yhteydessä omina osastoinaan että erillisinä liikkeinä. Kummassakin tapauksessa niillä oli oma myymälänumeronsa

 Voiman edeltäjät 

Tampere on Suomen osuustoiminnan kehto. Sinne perustettiin Suomen ensimmäiset osuuskaupat. Ensimmäinen oli Finlayson ja Kumpp. Työväen Osuuskauppa i.l., joka avasi ovensa 1. syyskuuta 1900. Pellavatehtaan Työväen Osuuskauppa i.l aloitti toisena 15. maaliskuuta 1901 ja kolmantena Tampereen Työväen Osuuskauppa i.l. 6. elokuuta 1901.

Finlayson ja Kumpp. Työväen Osuuskauppa i.l.

Finlayson ja Kumpp. Työväen Osuuskaupan perustamista edelsi tehtaan isännöitsijän Christian Bruunin ja hänen vaimonsa Aleksandrinen 25-vuotishääpäivänään tekemä rahalahjoitus tehtaitten työntekijöiden ravintoyhtiötä varten 23. heinäkuuta 1898 Kanerva & Heinivaara s. 28–30..

Alkuun päästiin hitaasti, vasta kolme vuotta myöhemmin, 20. heinäkuuta 1900, osuuskaupan säännöt vahvistettiin senaatissa. Säännöt laadittiin yhdistysmuotoon, koska vielä ei ollut osuustoimintalakia, se tuli voimaan vasta 10.7.1901. Osuusliikkeen jäseniksi otettiin ainoastaan tehtaan työntekijöitäKanerva & Heinivaara s. 32–33..

Myymälä avasi ovensa Mustanlahdenkadun ja Puuvillatehtaan kadun kulmauksessa 1. syyskuuta 1900. Finlayson antoi kaupalle vuokrattoman huoneiston ja kustansi sen korjauksenKanerva & Heinivaara s. 37.. Aluksi kauppa oli sekatavaramyymälä, mutta syksyllä 1900 myymälän yhteyteen perustettiin maitokauppa. Maitokauppa lopetettiin vuonna 1905 ja maitokaupasta tuli ruokatavarakauppaKanerva & Heinivaara s. 52..    

Sivumyymälöitä

Ensimmäinen sivumyymälä avattiin Tammerkosken itäpuolelle elokuussa 1901. Myymälä kannatti huonosti ja se lopetettiin vuonna 1907. Uusi yritys saada kauppa kosken itäpuolelle tehtiin vuonna 1912. Silloin Erkkilänkatu 9:ään avattiin uusi myymälä, joka myös menestyiKanerva & Heinivaara s. 55.. Seuraava sivumyymälä avattiin maaseudulle Pirkkalan Naistenmatkan kylään 20. joulukuuta 1915Kanerva & Heinivaara s. 55..

Leipomo

Voiman oma leipomo aloitti 15. syyskuuta 1903. Leipomo kuitenkin menestyi huonosti ja sen toiminta lopetettiin 1. kesäkuuta 1906 ja kalusto myytiin. Niinpä osuuskaupan oli myytävä muiden leipomoiden leipää  aina vuoteen 1913, jolloin ostettiin oma talo ja leipomo aloitti uudelleen toimintansaKanerva & Heinivaara s. 54..

Oma talo

Oman talon hankinta nousi esiin 1910-luvun alussa. Finlayson ei halunnut myydä taloa, jossa myymälä sijaitsi, joten jouduttiin etsimään muita vaihtoehtoja. Lopulta päädyttiin ostamaan kadun toisella puolella oleva leipuri Sladeyn talo, Puuvillatehtaankatu 12. Paikalle rakennettiin kolmikerroksinen kivitalo, jonka alin kerros oli varattu myymälätiloille ja ylemmät kerrokset toimisto ja asuintiloille. Talo valmistui 1. marraskuuta 1914Kanerva & Heinivaara s. 57–58..  

Pellavatehtaan Työväen Osuuskauppa i.l.

Puuvillatehtaan työläisten perustettua osuuskaupan, halusivat myös pellavatehtaan työläiset oman osuuskaupan. Kuvernööri vahvisti säännöt 4. joulukuuta 1900 ja osuuskunnan perustava kokous pidettiin 13. tammikuuta 1901. Osuusliikkeen jäseniksi otettiin ainoastaan tehtaan työntekijöitä. Tehdas tuki hanketta rahalahjoituksella ja antamalla kaupalle tehtaan entisen ruokatalon kunnostettuna ja lupasi myös sähkövalon. Yhdistys ilmoitettiin kaupparekisteriin ja myymälä avattiin 15. maaliskuuta 1901Kanerva & Heinivaara s. 66–69.. 

Oma talo

Myymälä sijaitsi vuokratontilla, jonka vuokra-aika oli jo umpeutunut, joten kaupalle oli saatava uusi paikka. Vuonna 1903 ostettiin Juhannuskylän- ja Siukolankadun risteyksessä osoitteessa Juhannuskylä 120 sijainnut edesmenneen kauppias K. E. Sandellin talo, joka kunnostettiin ja laajennettiin. Rakennukset olivat kaduksi asemakaavoitetulla alueella ja tiedossa oli, että ne pitää purkaa vuokra-ajan päätyttyä. Vuokra-aikaa oli jäljellä 18 vuotta, joten oli aikaa hankkia oma tontti, jollainen saatiinkin ostettua vuonna 1915Kanerva & Heinivaara s. 69–72..           

Ruokakauppa

Kauppa oli sekatavaramyymälä, mutta myös ruokatavaroiden myynnille oli tarvetta. Tilat saatiin Pellavatehtaan juhlatalosta veloituksetta viiden vuoden sopimuksella. Tilat avattiin 13. toukokuuta 1908, ja niihin kuului ruokatarvikekauppa, keittiö ja leipomo Kanerva & Heinivaara s.74..

Uusia myymälöitä

Vuonna 1913 Pellavatehtaan työväen osuuskauppaa pyydettiin perustamaan myymälän Pispalaan. Osuuskunnan kokous päätti kokouksessaan 31. elokuuta 1913 suostua anomukseen ja myymälä avattiin 1. marraskuuta 1913. 

Vuonna 1916 perustettiin useita myymälöitä. Tahmelaan avattiin myymälä 15. huhtikuuta 1916. Myymälää varten ostettiin oma talo. Epilään avattiin myymälä 18.4.1916. Myymälässä kaksi osastoa, liha- ja maito-osasto ja sekatavaramyymälä. Myymälä avattiin vuokratiloihin, oma talo ostettiin vuonna 1917. Myös Siuroon perustettiin myymälä vuonna 1916. Tämän myymälän yhteyteen tuli myös leipomo. Ylöjärvelle avattiin myymälä 19. elokuuta 1916. Vuonna 1917 avattiin myymälä Käpylän kaupunginosaanKanerva & Heinivaara s. 76–79..

Tampereen Työväen Osuuskauppa i.l.

Kuvernööri vahvisti Tampereen Työväen osuuskaupan säännöt 24. huhtikuuta 1901 ja perustava kokous pidettiin 24. heinäkuuta 1901. Amurista, Makasiininkatu 8:sta, vuokrattiin puodin, kamarin, makasiinin ja kellarin käsittänyt kauppahuoneisto ja myymälä avattiin 6. elokuuta 1901. Myymälä muutti osoitteeseen Kortelahdenkatu 17 vuoden 1904 alussaKanerva & Heinivaara s. 93–96..

Lisää myymälöitä

Ensimmäinen sivuliike avattiin Pispalaan koneenkäyttäjä Snellin taloon syyskuussa 1901. Jo lokakuussa myymälään perustettiin ruokakauppa. Pispalan liike lopetettiin kannattamattoman 28. joulukuuta 1903. Seuraava liike avattiin Tammelan kaupunginosaan 10. elokuuta 1901 osoitteessa Kaivokatu 36. Myymälä oli kaupan päämyymälä. Rakennus oli epäkäytännöllinen ja siksi muutettiin 1. heinäkuuta 1904 kadun toiselle puolelle vastapäisen taloon. Satamakadulle perustettiin myymälä vuonna 1903. Lapinniemen puuvillatehtaan työväkeä varten avattiin myymälä 1. toukokuuta 1905 osoitteessa Kaivokatu 8Kanerva & Heinivaara s. 96–100..
Oma talo ja mylly

Vuokrahuoneistoissa sijainneiden kauppojen tekninen kunto jätti usein toivomisen varaa, mutta mahdollisti joustavan kauppojen sijoittelun. Osuuskaupalla oli kuitenkin tarve saada aikaiseksi pysyvä keskuspaikka. Osuuskunta osti talonomistaja D. Lehtoselta talon osoitteesta Viinikankatu 21 (nykyään Tuomiokirkonkatu). Talon omistus siirtyi osuuskunnalle 1. tammikuuta 1907. Päämyymälä saatiin siirrettyä Tammelasta taloon lokakuussa 1907, mutta vasta joulun aikaan talo oli täysin sellaisessa kunnossa, että se voitiin ottaa kokonaan käyttöön 

Kaupungin omistama mylly oli lopettanut toimintansa vuonna 1908, mikä aiheutti ongelmia osuuskunnan viljan jauhatukselle. Osuuskunnalla oli talonsa piharakennus käyttämättömänä, ja osuuskunta päättikin aloittaa oman myllyjauhatuksen piharakennuksen alakerrassa. Myllyssä oli yksi kivipari, jota pyöritti 10 hv:n sähkömoottori. Mylly pystyi jauhamaan 20 säkkiä ruista päivässä. Mylly otettiin tuotantokäyttöön maaliskuussa 1910Kanerva & Heinivaara s. 110–113.. 

Osuuskauppa myydään

Tampereelle oli lyhyessä ajassa syntynyt kolme erillistä osuuskauppaa. Osuuskaupat huomasivat ajan kuluessa keskinäisen yhteistoiminnan tarpeen ja vuonna 1906 lausuttiin ajatus osuuskauppojen yhdistämisestä. Tuolloin asia ei edennyt, mutta siihen palattiin uudestaan vuonna 1913, mutta tällöinkään asia ei edennyt. 

Syksyllä 1916 yhdistäminen eteni nopeasti, kun kaupanhoitaja irtisanoutui toimestaan ja oli valittava uusi kaupanhoitaja. Tässä tilanteessa johtokunta päätti tarjota osuuskuntaa jommankumman tamperelaisen osuuskunnan ostettavaksi. Kumpikin osuuskunta kiinnostui tarjouksesta ja 22.10.1916 johtokunta päätti myydä Tampereen Työväen Osuuskaupan Finlayson ja Kumpp. Työväen OsuuskaupalleKanerva & Heinivaara s. 144–150..

Osuusliike Voiman perustaminen

Ensimmäisen maailmansodan aattona Tampereella oli kolme osuuskauppaa, joissa kussakin oli noin tuhat jäsentä. Vuonna 1916 Finlayson ja Kumpp. Työväen Osuuskauppa osti Tampereen Työväen Osuuskaupan. Teiskon Viitapohjan Osuuskauppa liittyi Voimaan 31. joulukuuta 1917 allekirjoitetulla kauppakirjalla ja muodollisestikin osuuskunta purettiin 18. elokuuta 1918 pidetyssä osuuskunnan vuosikokouksessa. Tottijärven Osuuskauppa oli jo aikaisemmin liittynyt Tampereen Työväen Osuuskauppaan ja sitä tietä yhdistyi Voimaan. Kanerva & Heinivaara s. 167.. 

Lopullisesti yhdistyminen toteutui, kun Osuusliike Voima perustettiin 3. syyskuuta 1917, jolloin Finlaysonin ja Pellavatehtaan osuuskunnat liittyivät mukaan 

Osuuskauppojen yhdistyessä Osuusliike Voimaksi tuli Voiman haltuun lähes 30 toimipaikkaa seuraavasti:
Finlaysonin osuuskaupalta myymälät Puuvillatehtaankatu 12, Viinikankatu 21, Erkkilänkatu 9, Pinninkatu 30, Satamakatu 8, Hämeenkatu 17, Mutala, Naistenmatka, Lempäälä, Tottijärvi ja Etelä-Pirkkala. Pellavatehtaan osuuskaupalta myymälät Juhannuskylä 120, Käpylä, Pispala, Tahmela, Epilä, Siuro ja Ylöjärven kirkonkylä.

Teiskon Viitapohjan osuuskaupalta Viitapohjan, Kämmenniemen ja Velaatan myymälät 

Lisäksi Voimaan siirtyi Pellavatehtaan osuuskaupalta kaksi ruokalaa, yksi Pellavatehtaan juhlatalossa ja yksi Lokomon tehtaalla sekä Pellavatehtaan ruokalassa ja Juhannuskylässä sijaitsevat leipomot. 
Finlaysonin osuuskaupalta tulivat mylly Viinikankatu 21 ja leipomo Puuvillatehtaankatu 12. Tamperelaisten osuuskauppojen yhteisperintönä tuli myös kahvipaahtimoKanerva & Heinivaara s. 168–169. 

 Perustamisesta pula-aikaan 

Osuusliike Voima aloitti liiketoimintansa 1. tammikuuta 1918. Vuoden alkupuolen Tampere oli kirjaimellisesti sisällissodan jaloissa. Tulevaksi keskustaloksi ostettu liiketalo Hämeenkatu 10:ssä paloi. Sodan päätyttyä Voiman myymälät suljettiin. Paikkakunnan suurimman jakeluliikkeen sulkeminen vaikeutti olennaisesti elintarvikehuoltoa, joten myymälät oli avattava uudelleen. Toukokuun alkupäivinä saatiin myynti taas käyntiin. Kanerva & Heinivaara s. 169–170.  

Ryhmä Pellavatehtaan Työväen Osuuskaupan jäseniä ryhtyi toimiin yhdistymisen purkamiseksi. Huhtikuussa pidetyssä osuuskunnan purkukokouksessa ryhmä sai osuuskunnan purkua lykätyksi. Voimalle annettiin useita kanteita Pellavatehtaan Työväen Osuuskaupan entis-ten myymälöiden takaisin luovuttamiseksi. Eri oikeusasteissa kaikki kanteet hylättiin. Kanerva & Heinivaara s. 171.   

Vuodesta 1922 lähtien perustetiin sekatavaramyymälöiden lisäksi erilaisia erikoismyymälöitä. Vuonna 1925 Osuusliike Voimalla oli jo 36 sekatavaramyymälää, joissa oli 39 erillistä osastoa, 3 leipämyymälää, 3 lihamyymälää, kangasmyymälä, jalkinemyymälä, 4 ravintolaa ja 2 kioskia. Vuonna 1930 erilaisia myymälöitä oli 60 ja 4 ravintolaa. Kanerva & Heinivaara s. 176.Kanerva & Heinivaara s. 169–172.

 Pula-ajasta sotaan 

Syksyllä 1929 alkoi kansainvälinen pula, joka oli syvimmillään 1931. Lama koetteli myös Osuusliike Voimaa, pienimillään liike-vaihto oli 1929–1933. Osuusliike Voima selvisi kuitenkin lamasta suhteellisen pienin vaurioin.<Kanerva & Heinivaara s. 184. 

Vuonna 1930 Osuusliike Voimaan yhdistyi vuonna 1903 perustettu Nokian Osuuskauppa r.l. Yhdistymi-sessä Osuusliike Voima sai kuusi sekatavaramyymälää. Kanerva & Heinivaara s. 188. 

Vuonna 1933 talouselämä alkoi kehittyä parempaan suuntaan ja myös Osuusliike Voima kehittyi myönteisempään suuntaan. Vuonna 1934 valmistui Viinikan teollisuusalueelle uusi keskusvarasto. Vuosikymmen edetessä avattiin uusia toimipaikkoja ja uusi keskustoimitalo Hämeenkatu 10:ssä valmistui Kanerva & Heinivaara s. 190–191.. Vuoden 1938 lopussa Osuusliike voimalla oli 64 sekatavaramyymälää, joiden yhteydessä oli 46 ruokatavaraosastoa, 10 liha- ja leikkeleosastoa sekä 3 kangas- ja lyhyttavaraosastoa.Toimintakertomus 1938 s. 40. 

Vuosi 1939 oli talouselämän kannalta jotakuinkin normaali elokuun loppuun saakka. 1. syyskuuta 1939 alkanut toinen maailmansota vaikeutti ulkomaan kuljetuksia ja tärkeimpien kulutustarvikkeiden säännöstely tuli ajankohtaisen syyskuusta 1939 alkaen. Kaikkia keskeisiä elintarvik-keita koskeva säännöstely oli sotavuosien keskeinen haaste. Osuusliike Voima joutui sopeuttamaan tuotantoaan ja myyntiään viranomaisten ohjeiden mukaan. 

Monien työntekijöiden joutuminen rintamalle aiheutti työvoimapulaa, ja kuljetusverkoston häiriöt sekä raaka-aineiden niukkuus olivat nekin vakavia ongelmia. Laaja myymäläverkosto ja oma tuotanto toisaalta myös helpottivat elintarvikejakelua.

Ratkaiseva käänne tapahtui syyskuussa 1944. Aselepo tuli voimaan Suomen puolella 4. syyskuuta 1944 ja seuraavana päivänä Neuvostoliiton puolella ja 19. syyskuuta 1944 solmittiin välirauhansopimus.

Sodasta kasvun vuosiin

Välirauhan tultua voimaan loppui tuonti Saksasta kokonaan, mikä johti pula-aikaan ja kansainvälisen kaupan uudelleenjärjestelyyn, painopisteen siirtyessä Neuvostoliiton suuntaan, mutta myös lännen apu ja kauppa alkoivat vähitellen palautua. Vähitellen voitiin säännöstelyä purkaa ja vuoden 1949 lopussa enää kahvi ja osin sokeri olivat jakelusäännösten alaisia ja kansanhuoltoministeriö voitiin lakkauttaa. Uusia toimipaikkojakin kyettiin avaamaan, vuoden 1949 lopussa Osuusliike Voimalla oli 139 toimipaikkaa. Kanerva & Heinivaara s. 200.  

1950-luku oli huomattavan laajenemisen aikaa. Heti vuosikymmenen alussa perustettiin uusia myymälöitä sekä Tampereen lähiympäristöön että itse kaupunkiin. Myymälätyypeissäkin tapahtui muutos, kun vuonna 1957 avattiin ensimmäinen yhtenäis- eli avomyymälä. Tässä myymälätyypissä ei ollut erillisiä osastoja eikä niitä eroteltu väliseinillä. 

Toinen suuri muutos koski myymälöitä, jotka erikoistuivat tiettyihin artikkeleihin. Näitä perustettiin entistä enemmän. Osuusliike Voimalla oli 1950-luvun lopulla 2 kangas-, 4 jalkine-, 7 kemikalio- ja 2 kukka-myymälää sekä hattu, puku- ja huonekalumyymälä. Vuonna 1960 Osuusliike Voimalla oli jo yli 200 erilaista myymälää. Suurin osa myymälöistä oli sekatavaramyymälöitä, yhteismyymälöiden määrä kasvoi ja loput olivat erialisia erikoismyymälöitä. Kanerva s. 19–21

Tavarataloja ja fuusioita

1960-luvun alku oli vanhan kehityksen jatkoa. Uusia pienmyymälöitä perustettiin jatkuvasti lisää. Vuosikymmenen puolivälissä lähti liikkeelle voimakas muutos toiminnassa, kauppojen lukumäärä alkoi laskea ja jäljelle jääneet alkoivat kasvaa. Suurimmillaan myymälöiden määrä oli vuonna 1964, jolloin myymälöittä oli 243. Vuoteen 1950 verrattuna lisäystä oli 110 myymälää. 

Vuonna 1965 suunta muuttui, pieniä ja kannattamattomia myymälöitä alettiin sulkea. Vuosina 1965–1974 lopetettiin kaikkiaan 112 toimipaikkaa- Kanerva s. 23–24. 

Uusi myymälätyyppi 1960-luvun puolivälissä olivat pikamyymälät. Ne olivat itsepalvelumyymälöitä, asiakas keräsi tavarat avohyllyiltä työntökärryihin ja maksu suoritettiin kassalla. Uusi ilmiö olivat myös E-hallit, jotka nekin toimivat itsepalveluperiaatteella. Niissä oli kolme uloskäyntireittiä kassoineen. Ensimmäinen E-halli avattiin vuonna 1967 Kissanmaalle. Kanerva s. 24–25.  

Osuusliike Voiman ensimmäinen tavaratalo valmistui vuonna 1958 Nokialle. Seuraava tavaratalo avattiin Tampereelle 14. syyskuuta 1961. Vuonna 1970 se liitettiin E-liikkeen valtakunnalliseen tavarataloketjuun ja sai nimekseen Centum Kanerva s. 25.. Osuusliike Voima oli jo 1940-luvulla ostanut tontin Hämeenkatu 11:sta, josta rakennus oli palanut sota-aikana. Kanerva s. 22. 

Kadun toisella puolella Hämeenkatu 10:ssä sijaiti Voiman talo Osuusliike Voiman pääkonttori ja tavaratalo RautaVoima. Ra-kennukset yhdisti Hämeenkadun ali kulkeva 33 metriä pitkä ja 6 metriä leveä käytävä.

Tampereen tavaratalon jälkeen rakennettiin tavaratalot vielä Viialaan 7.12.1962Toimintakertomus 1962 s. 5. ja Toijalaan vuonna 1964. Toimintakertomus 1964 s. 13.

1960-luvulla Osuusliike Voimaan sulautui kolme osuusliikettä. Luopioisten Osuuskauppa liittyi 1.6.1961. Liitoksen yhteydessä seurasi kuusi myymälää .Kanerva s. 26. 

Seuraavaksi liittyi Osuusliike Kurunmaan kesäkuussa 1964, joskin virallinen yhdistyminen tapahtui vuoden 1964 lopussa. Liitos toi mukanaan neljä toimipaikkaaKanerva s. 26.. Osuusliike Kurunmaan jatkoi Karjalan luovutetulle alueelle jääneen Osuusliike Itä-Karjalan toimintaa.

Hämeenkyröläinen Osuusliike Oma 1.1.1968. Sulautumisen yhteydessä siirtyi Voimalle päätoimipaikka Kyröskoskella ja 18 muuta myyntipistettäKanerva s. 26–27. 1970-luvulla ei sulautumisia ollut, mutta vuoden 1982 alussa Virtain Osuuskauppa liittyi Osuusliike Voimaan. Keskustoimipaikan nimeksi tuli Virtomarket Toimintakertomus 1982 s. 13.. 

Osuusliike Voima yhdistyi 38 muun osuusliikkeen ja niiden keskusliikkeen OTK:n kanssa E-osuuskunta Ekaksi vuonna 1983.

 Lähteet 
</ref>.

</ref>.

.

Viitteet

 Aiheesta muualla 
 Kuvia Osuusliike Voimasta Arjenhistoria.fi -sivustolla.

Luokka:Edistysmielinen osuustoiminta
Luokka:Entiset suomalaiset osuuskunnat
Luokka:Tampereen historia