New age -musiikki

New age -musiikki on 1970-luvulla syntynyt musiikkityyli. New age on rauhallista ja meditatiivista musiikkia, ja usein instrumentaalista. Sille tunnusomaisia soittimia ovat etenkin syntetisaattorit, ja joskus musiikkiin yhdistetään myös luonnon ääniä ja maailmanmusiikkia. New age -musiikkia käytetään usein rentoutumisen, meditoinnin ja hengellisyyden apuna, kuten myös terapiamusiikkina ja rauhoittavana taustamusiikkina julkisissa tiloissa kuten sairaaloissa ja kaupoissa.

Historia

New age -musiikin juuret ovat 1960-luvulla, jolloin ajalle tyypilliset musiikilliset kokeilut ja syntetisaattorien keksiminen synnyttivät elektronisen musiikin. 1970-luvulla muusikot halusivat käyttää musiikkia tietoisuuden laajentamiseen ja ryhtyivät säveltämään uudenlaista musiikkia meditaation ja hengellisen pohdiskelun auttamiseksi. Musiikkityyliä alettiin kutsua new age -musiikiksi 1980-luvun alussa. Tyylin suosion kasvun myötä new age -levyjä ryhdyttiin myymään levykaupoissa omilla hyllyillään, ja perustettiin new age -radioasemia.

Muusikoita

Tunnetuimpia new age -muusikoita tyylin alkuvuosina olivat saksalaiset Popol Vuh, Edgar Froese ja Holger Czukay. 1970-luvun lopulla englantilainen Brian Eno loi ambient-musiikkityylin, jonka edustajat kuten Jon Hassell, Harold Budd ja Robert Fripp tunnettiin myöhemmin myös new age -muusikoina. Muita tunnettuja new age -tyylisiä muusikoita ovat muun muassa Kitarō, Yanni, Mike Oldfield, Enya, Vangelis, John Tesh, Ralph Towner, Keith Jarrett, Dean Evenson, Jami Sieber, Bocarus, Hypnotica, Anna Wise ja Bill Leslie. New age -terapiamusiikin tunnetuimpia edustajia on Steven Halpern.

Katso myös
 New age

Lähteet

Aiheesta muualla
 NewAgeMusic.info

*