Henrik VII Luxemburgilainen

Henrik VII Luxemburgilainen (noin 1275–1313) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari. Hänestä tuli Saksan kuningas vuonna 1308 ja paavi Klemens V kruunasi hänet keisariksi vuonna 1312. Hän hallitsi kuolemaansa asti.

 Hallitsija 

Henrik pyrki palauttamaan keisarikuntansa loistokkuuden valtaamalla hajaantuneen Italian. Dante tuki ajatusta ja muun muassa mainitsi hänet Jumalaisen näytelmän Paratiisi-osassa. Henrik aloitti retken Italiaan ja kävi sotaa muun muassa Napolin kuningasta Robertia vastaan. Retken aikana hänet kruunattiin keisariksi ja Italian kuninkaaksi. Valloitus jäi kuitenkin kesken ja yhdistetyt alueet hajosivat hänen kuolemansa jälkeen.

 Perhe 

Henrik avioitui Tervurenissa 9. heinäkuuta 1292 Brabantin herttuatar Margaretan (1276–1311) kanssa, joka oli Brabantin herttua Johannes I:n (1252/1253–1294) ja Flanderin herttuatar Margaretan vanhin tytär. Heille syntyi kolme lasta:

 Juhana Luxemburgilainen Sokea (1296–1346), avioitui 1310 Böömin kuningas Venceslaus II:n ja Judith (Guta) von Habsburgin tyttären Elisabet Böömiläisen (1292–1330) ja hänestä tuli Böömin kuningas
 Maria (1304–1324) avioitui Ranskan kuningas Kaarle IV:n kanssa
 Beatrix (n. 1306–1319) avioitui Unkarin kuningas Ludvig I Suuren kanssa

 Lähteet 


Luokka:Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsijat
Luokka:Vuonna 1275 syntyneet
Luokka:Vuonna 1313 kuolleet