Armas Paasonen

Armas Johannes Paasonen (29. elokuuta 1885 Viipuri – 15. marraskuuta 1950 Kuopio) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana neljään otteeseen vuosien 1911 ja 1945 välillä. Hän oli aikakautensa merkittävimpiä työväenliikkeen vaikuttajia Pohjois-Savossa ja nautti arvostusta kautta poliittisten piirien. Paasonen on myös yksi kaikkien aikojen pitkäaikaisimpia kansanedustajia istuttuaan yhteensä 25 valtiopäivät.

 Elämä 
 Nuoruus 
Armas Paasosen vanhemmat olivat viipurilainen jarrumies Erik Johan Paasonen (k. 1909) ja Nastolassa syntynyt Maria Helena Topiasson (1850-1925). Perhe asui myöhemmin Mikkelissä, jossa Paasonen kävi kansakoulua, kunnes siirtyi 12-vuotiaana työelämään. Hän oli muun muassa sisävesilaivojen lämmittäjänä ja konepajan työmiehenä. Vuodesta 1904 lähtien Paasonen työskenteli Valtionrautateiden palveluksessa aluksi vaihdemiehenä Murtomäen asemalla ja vuodesta 1905 Sukevan asemalla. Paasonen oli perustamassa Sukevan työväenyhdistystä 1907 ja toimi useaan otteeseen sen puheenjohtajana. Hän oli myös Sukevan työväentalon puuhamiehiä. Paasonen valittiin eduskuntaan vuonna 1911.

 Sisällissota 
Sisällissodan alettua kansanvaltuuskunta nimitti Paasosen VR:n raha-asiain komissaariksi, mutta hän kieltäytyi tehtävästä vastustaessaan aseellista vallankumousta. Paasonen valittiin myös helmikuun alussa muodostettuun SDP:n uuteen puolueneuvostoon. Sodan aikana hän oleskeli Helsingissä ja osallistui Väinö Tannerin johtaman sosialidemokraattien rauhanopposition kokouksiin. Helsingin taistelun jälkeen Paasonen oli kaupunginfiskaali Adolf Mestertonin kuultavana ja saatuaan matkustusluvan lähti huhtikuun lopussa kotiinsa Sukevaan. Toukokuussa Paasonen oli kotipaikkakunnallaan parin viikon ajan valkoisten vankina, jonka jälkeen hän palasi Aaro Salon kanssa Helsinkiin osallistuakseen eduskunnan istuntoon. Heidät kuitenkin vangittiin heti pääkaupunkiin saavuttuaan ja toimitettiin lopulta heinäkuussa Sörnäisten kuritushuoneeseen muiden vangittujen kansanedustajien tavoin. Lokakuussa Paasonen  sai valtio- ja maanpetoksesta kuuden vuoden kuritushuonetuomion. Syynä olivat hän syksyllä 1917 pitämänsä puheet sekä vallankumoukseeen yllyttäväksi katsotun Me vaadimme -julistuksen allekirjoittaminen. Tammikuussa 1919 valtiorikosylioikeus korotti tuomion kahdeksaksi vuodeksi.

 Takaisin eduskuntaan 
Paasonen armahdetiin syksyllä 1919, jonka jälkeen hän suoritti Kulutusosuuskuntien Keskusliiton osuuskauppaopiston kurssin ja työskenteli osuuskaupan hoitajana useilla paikkakunnilla Pohjois-Savossa ja Pohjois-Karjalassa. Paasonen toimi myös Iisalmen sosialidemokraattisen kunnallisjärjestön puhujana sekä Pohjois-Savon piirijärjestön järjestäjänä ja oli Savon Työmiehen pitkäaikainen avustaja. Hän palasi jälleen eduskuntaan vuoden 1924 vaaleissa ja oli vielä myöhemmin 1930–1940-luvuilla kahteen otteeseen kansanedustajana. Vuonna 1930 Paasonen otettiin uudelleen VR:n palvelukseen asemamieheksi Kuopion rautatieasemalle. Hän oli myös Iisalmen maalaiskunnan kunnanvaltuuston sekä Kuopion kaupunginvaltuuston jäsen. Armas Paasonen kuoli 65-vuotiaana marraskuussa 1950. Hänet on haudattu Kuopion Isolle hautausmaalle.

 Perhe 
Armas Paasosen puoliso oli Nurmeksessa syntynyt kauppa-apulainen Edit Elvira Piironen (1896-1980), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1916. Heillä oli kolme lasta.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Kansanedustajat
Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Luokka:Kuopion kaupunginvaltuutetut
Luokka:Iisalmen maalaiskunnan kunnanvaltuutetut
Luokka:Pohjois-Savon vaalipiiri
Luokka:Suomen sisällissodan punaiset
Luokka:Vuonna 1885 syntyneet
Luokka:Vuonna 1950 kuolleet