Valotehofunktio

Valotehofunktio tai valon tehojakauma kuvaa keskimääräisen ihmisen silmän valoherkkyyttä aallonpituuden funktiona. 

Vuonna 1924 CIE määritteli  valotehofunktion fotooppiselle näölle ja vuonna 1951  skotooppiselle eli hämäränäölle. Funktiot perustuvat koehenkilöille tehtyihin mittauksiin. CIE  valotehofunktio on  värinsovitusfunktio CIE 1931 XYZ -väriavaruudessa.

Testimetodit

Valotehofunktio määriteltiin neljästä eri tutkimuksesta saadusta datasta. Mahdollisia testimetodeja oli kaksi: kirkkauden sovitus ja välkkyfotometria. 

Kirkkaussovituksessa koehenkilö katsoo kahtia jaettua kenttää, joista toisessa on esimerkiksi valkoinen referenssivalo ja toisessa punainen sovitettava valo. Koehenkilön on punaisen valon kirkkautta säätämällä sovitettava kirkkaus vastaamaan valkoisen kentän valoa.

Välkkyfotometriamenetelmällä koehenkilö katsoo kahtia jaettua kenttää, joiden valot välkkyvät jollain nopeudella, esimerkiksi 17 Hz. Koehenkilön tehtävä on säätää sovitettavan valon kirkkautta, kunnes välkkymistä ei enää huomaa.

Testisovituksia tehdään riittävä määrä kattaen kaikki valon aallonpituudet.

 Lähteet 



 Viitteet 

Luokka:Funktiot
Luokka:Näkö