Mario Bonnard

Mario Giuseppe Maria Bonnard (24. joulukuuta 1889 Rooma – 22. maaliskuuta 1965 Rooma) oli italialainen elokuvanäyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja.

Elokuvaura
Mario Bonnard aloitti uransa näyttelijänä Ambrosio Filmillä vuonna 1911. Hänen tunnetuin roolinsa oli elokuvassa Ma l’amor mio non muore! (”Mutta rakkauteni ei kuole!”, 1913), joka teki hänestä yhden italialaisen mykkäelokuvan suurimmista tähdistä. Vuodesta 1917 lähtien Bonnard toimi myös ohjaajana työskennellen välillä Ranskassa ja Saksassa. Hänen ensimmäisiä äänielokuviaan oli Varastettu ääni (Tre uomini in frak, 1932), joka tunnetaan De Filippon veljesten ja Assia Norisin elokuvadebyyttinä.Moliterno, s. 44–45.

Bonnardin myöhempiä ohjaustöitä olivat kaksi suosittua melodraamaa, Cesare Zavattinin ja Federico Fellinin käsikirjoittama Avanti c’è posto (1942) sekä Campo de’ Fiori (1943), joka oli Anna Magnanin ensimmäisiä merkittäviä elokuvia. Ohjaajan viimeisiin teoksiin kuuluva peplumelokuva Pompeijin viimeiset päivät muistetaan lähinnä siitä, että sen viimeisteli nuori Sergio Leone.Moliterno, s. 45.

Elokuvia
 Leijonat laivassa, 1912  (näyttelijä)
 Saatana, 1912 (näyttelijä)
 Ma l’amor mio non muore!, 1913 (näyttelijä)
 Campo de’ Fiori, 1943
 Afrodite, dea dell’amore, 1958
 Pompeijin viimeiset päivät, 1959

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
 Elonet: Mario Bonnard
 Internet Movie Database: Mario Bonnard 

Luokka:Italialaiset elokuvakäsikirjoittajat
Luokka:Italialaiset elokuvaohjaajat
Luokka:Italialaiset näyttelijät
Luokka:Vuonna 1889 syntyneet
Luokka:Vuonna 1965 kuolleet