Ruhtinatarkirvari

Ruhtinatarkirvari (Sphiximorpha subsessilis) on kukkakärpästen heimoon kuuluva kärpäslaji. Lähisukulaistensa tapaan se on koko esiintymisalueellaan harvinainenRicarte & Ángelo Marces-García (2010) "First recored of the Rare European Endemic Sphiximorpha binominata (Verral) (Diptera: Syrphidae) for the Iberian Peninsula" Arch. Biol. Sci.  . Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu alueellisesti hävinneeksi (RE)Jere Kahanpää 2010. Kärpäset. Julk.: Rassi, P., Hyvärinen, E., Juslén, A. & Mannerkoski, I. (toim.). Suomen lajien uhanalaisuus – Punainen kirja 2010. Ympäristöministeriö & Suomen ympäristökeskus, Helsinki.  s. 503.

 Koko ja ulkonäkö 
Ruhtinatarkirvari on 10–15 mm koollaan melko kookas ja erehdyttävästi eräitä yksineläviä ampiaislajeja muistuttava kukkakärpänen. Kärpäsen ruumis on musta ja lähes karvaton, joskin naaraan takaruumiin 3. vatsapuolen jaokkeessa on pitkiä, vaaleita karvoja. Tuntosarvet ovat selvästi päätä pitemmät, niiden tyvellä oleva nystyrä on pituuttaan leveämpi ja selvästi ensimmäistä jaoketta lyhyempi. Tuntosarveen liittyvä uloke, arista, sijaitsee aivan sarven kärjessä. Takaruumis on muodoltaan nuijamainen ja sen poikki kulkee kolme kapeaa, keltaista poikkijuovaa. Keskiruumiin sivuilla on keltaisia laikkuja ja keskiruumiin takaosan mustassa scutellumissa on keltainen poikkijuova. Siipien etureuna on selvästi tummentunut. s. 62 ja 251

Kärpäsissä melko samannäköisiä lajeja ovat kukkakärpäsiin kuuluvat kuningatarkirvari (Ceriana conopsoides), kuningaskirvari (Doros profuges) sekä joissakin määrin myös naamiokärpäsiin kuuluvat Physocephala -suvun lajitSLU: Artfaktablad .

 Levinneisyys ja lentoaika 
Lajista on havaintoja pääasiassa osasta Etelä- ja Keski-Eurooppaa sekä Balkanin alueeltaSyrphidae.info . Pohjoisempana se tunnetaan vain Venäjältä, Suomesta ja Ruotsista. Laji on kaikkialla harvinainen. Ruotsissa laji on tavattu yhden kerran vuonna 1963 eikä Suomestakaan ole tavattu kuin vain muutamia yksilöitä.

 Elinympäristö ja elintavat 
Ruhtinatarkirvari elää vanhoissa lehtimetsissä, joissa on runsaasti lahopuuta. Kärpäset viihtyvät enimmäkseen korkealla oksistoissa, mutta laskeutuvat ajoittain kukille ruokailemaan. Lentoaika sijoittuu touko-kesäkuuhun, joskin ruotsalainen yksilö on tavattu syyskuussa.

Lajin toukkaa tai sen elintapoja ei tunneta. Sen otaksutaan elävän kosteissa, vanhojen lehtipuiden kaarnan alaisissa koloissa. Naaraan on myös nähty munivan useiden tuntien ajan hevoskastanjan kuorelle, mahlaa valuvan vahingoittuneen kohdan ympäristöön.

Suomessa laji on luokiteltu hävinneeksi, Ruotsin kansallisessa uhanalaisluokituksessa se on erittäin uhanalainenSLU: Artfakta 

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
Luomus, The Fly Fauna of Finland: Sphiximorpha subsessilis

Luokka:Kärpäset
Luokka:Suomesta hävinneet lajit