Goffredo Alessandrini

Goffredo Alessandrini (9. syyskuuta 1904 Kairo – 16. toukokuuta 1978 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja.

Ennen elokuvauraansa Alessandrini opiskeli tekniikkaa Cambridgen yliopistossa. Hän työskenteli Alessandro Blasettin avustajana ja teki vaikuttavan dokumenttielokuvan La diga di Nag Hamadi (”Nag Hamadin pato”, 1929). Alessandrinin ensimmäinen näytelmäelokuva oli La segretaria privata (”Yksityissihteeri”, 1931).

Työskenneltyään useita vuosia Hollywoodissa Alessandrini palasi Italiaan, jossa hän ohjasi elokuvat Seconda B (”Toinen B”, 1934), Cavalleria (”Ratsuväki”, 1936), Lentäjä Luciano Serra (Luciano Serra pilota, 1938), Abuna Messias (1939), Giarabub (1941) ja Noi vivi (”Me elävät”, 1942). Yhteistyö fasistien kanssa johti siihen, että ohjaaja toimi toisen maailmansodan jälkeen etupäässä ulkomailla. Hänen italialaisesta myöhäistuotannostaan merkittävin on Giuseppe Garibaldista ja tämän ystävättärestä Anitasta kertova elokuva Camicie Rosse (”Punapaidat”, 1952), jonka viimeisteli Francesco Rosi. Sen naispääosaa näytteli Alessandrinin entinen vaimo Anna Magnani. Alessandrini ja Magnani avioituivat 1935. Avioliitto oli täysin epäonnistunut ja käytännössä, joskaan ei virallisesti, päättynyt jo 1942.

Lähteet

Aiheesta muualla
 IMDb: Goffredo Alessandrini 
 Elonet: Goffredo Alessandrini

Luokka:Italialaiset elokuvaohjaajat
Luokka:Vuonna 1904 syntyneet
Luokka:Vuonna 1978 kuolleet