Aarni Voipio

Aarni Voipio (vuoteen 1901 Åkerman; 10. helmikuuta 1891 Viipuri – 30. tammikuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen teologi ja professori.   

Henkilöhistoria
Voipion isä oli senaattori, hovioikeuden presidentti Daniel Woldemar Åkerman ja äiti Emma Henrika Perander. Hänen veljensä oli juristi ja vapaa-ajattelija Väinö Voipio. Yhdessä sisarustensa kanssa Aarni otti käyttöön Voipio-sukunimen vuonna 1901.

Voipio opiskeli Helsingin yliopistossa vuodesta 1909 alkaen ja julkaisi unissa- eli horrossaarnaamisesta kaksiosaisen väitöskirjan 1921–1922, jonka ensimmäisestä osasta hän sai filosofian tohtorin ja toisesta teologian tohtorin arvon. Voipio julkaisi tutkimuksen keskeiset tulokset myöhemmin englanniksi teoksena Sleeping Preachers: A Study in Elastic Religiosity (1951). Ennen väitöskirjaansa hän tutustui suomalaisiin unissasaarnaajiin tekemällä kiertomatkoja maakuntiin vuonna 1919. Hän pääsi seuraamaan usean tunnetun unissasaarnaajan puhetta, joukossa ainakin Anna Kormano Jaakkimasta, Hilda Hotti Juvalta ja Eino Teräs Tampereelta. Hottia hän myös haastatteli useamman kerran ja vieraili tämän kotona. Voipio tapasi matkoillaan useita muitakin henkilöitä, jotka olivat pitäneet horrossaarnoja. Mm. Juvalla esiintyi kansalaissodan jälkeen saarnausilmiötä suorastaan jonkinlaisena tartuntana: jotkut tunnettuja saarnaajia kuunnelleet alkoivat itse käyttäytyä samaan tapaan.  

Voipio oli Helsingin yliopiston teologisten esikäsitteiden apulainen 1922–1935 ja käytännöllisen teologian professori 1935–1955. Suomen Pyhäkouluyhdistyksen puheenjohtaja hän oli 1945–1952, ja lisäksi hän toimi useissa muissa järjestöissä ja yhdistyksissä.Otavan Iso tietosanakirja, osa 10, p. 64. Otava 1967. Voipio julkaisi melko vähän varsinaisia tutkimuksia mutta useita kymmeniä laajempaan käyttöön tarkoitettuja teoksia. Hän kehitti myös käytännöllisen teologian opetusta muun muassa harjoitusten ja opintoretkien avulla, pyrkimyksenään perehdyttää opiskelijoita seurakuntatyöhön. Hän toimi itsekin pappina 1919–1941. Voipio oli innokas musiikinharrastaja, joka opiskeli, sävelsi ja esitti musiikkia ja toimi kuoronjohtajana.  

Voipion ensimmäinen puoliso vuodesta 1915 oli Emma Charlotta Soininen, ent. Johnsson (1886–1959), jonka isä oli kouluhallituksen ylijohtaja Mikael Soininen. Heidän lapsiaan olivat ylijohtaja Aarno Voipio, sähkötekniikan professori Erkki Voipio, silmätautien erikoislääkäri Hannu Volmari Voipio ja ekonomi Osmo Mikael Voipio. Aarni Voipion toinen puoliso vuodesta 1960 oli Tilda Lempinen (s. 1918).

Julkaisuja
Suomalaisia unisaarnaajia, 1919
Unissasaarnaaminen uskonnollisena ilmiönä, 1–2, 1921–1922
Laulava seurakunta, 1–2, 1927–1929
Profeettoja ja valheprofeettoja, 1927
Virsiemme synty ja olemus, 1940
Mikael Soinisen elämä, 1944
Nuori saarnamies, 1946
Elämäni, 1960

Lähteet

Aiheesta muualla

 Aarni Voipio : Sunnuntaina ja arkena saksalaisessa maakylässä, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 18.11.1928, nro 47, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Luokka:Suomalaiset teologit
Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
Luokka:Helsingin yliopiston professorit
Luokka:Suomalaiset professorit
Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat
Luokka:Vuonna 1891 syntyneet
Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Luokka:Käytännöllinen teologia