Niin kauas kuin yötä riittää

Niin kauas kuin yötä riittää (Voyage au bout de la nuit) on Louis-Ferdinand Célinen kirjoittama vuonna 1932 julkaistu romaani. Kirja on omaelämäkerrallinen, ja sen päähenkilöt ovat Bardamu ja tämän alter ego Robinson. Romaani tunnetaan sen kansanomaisesta ranskan kielestä ja sen synkästä ja lähes misantrooppisesta tyylistä.

 Juoni 
Romaani alkaa siitä, että teoksen päähenkilö Bardamu liittyy vapaaehtoisena ensimmäiseen maailmansotaan. Hän haavoittuu päähän ja saa kunniamerkin urheudesta, mutta kokee sen jälkeen hermoromahduksen. Bardamu kiertää monia sotilassairaaloita ja vapautetaan lopulta palveluksesta. Tämän jälkeen hän saa työpaikan Ranskan Afrikasta kauppa-aseman johtajana. Asemaa johti aiemmin Bardamun Flanderin taistelukentillä tapaama Léon Robinson, joka toimii myös päähenkilön alter egona.Solomon, s. 18–19.

Lopulta Bardamu kokiessaan vastenmielisyyttä tehtäväänsä kohtaan polttaa kauppa-aseman ja matkaa kaleerilla New Yorkiin. Hän löytää työpaikan Detroitista Fordin tehtaalta, mutta kokee työn tylsäksi merkityksettömäksi. Bardamu palaakin Pariisiin, missä viimeistelee lääkärin opintonsa ja aloittaa pienen köyhien vastaanoton. Häntä alkaa pian masentaa samat ongelmat, joiden takia köyhäläiset tulevat vastaanotoille, eikä hän saa edes pieniä palkkioitaan, joten hän siirtyy yksityisen mielisairaalan palvelijaksi. 

 Julkaisu ja vastaanotto 
Céline kirjoitti teoksen Niin kauas kuin yötä riittää 1928–1932 lääkärin työnsä ohella. Hän kirjoitti kirjaa usein öisin vuorojensa jälkeen. Omaelämäkerrallisista aineksista koottu teos herätti heti huomiota, kun se julkaistiin 1932. Kirja oli kaupallinen menestys, mutta kriitikoilta se sai vaihtelevia arvioita. Kehuja se sai kansanomaisen ranskan kielen käytöstä ja porvareihin kohdistuneesta hyökkäyksestä. Sitä kuitenkin kritisoitiin synkästä ja misantrooppisesta tunnelmasta.Zeitler, s. 150.

 Tyyli ja teemat 
Niin kauas kuin yötä riittää on kerrottu ensimmäisen persoonan näkökulmasta ja se on kirjoitettu veijariromaanin tyyliä käyttäen.”Voyage au bout de la nuit”.  Kirjassa käytettiin arkipäiväistä, raakaa ja sensuroimatonta pariisilaisten kieltä. Célineä puolustanut filosofi Emmanuel Lévinas totesikin, että Céline mursi hetkellisesti ranskalaisen kirjallisuuden kaunopuheisuuden.

Kirja kommentoi katkerasti ja usein misantrooppisesti ja sarkastisesti sodan kauhuja ja absurdiutta, kolonialismia, teollistumista ja modernin elämäntyylin yhteiskunnallisia ongelmia.

 Katso myös 
Le Monden Vuosisadan 100 kirjaa

 Lähteet 

Zeitler, Michael: ”Céline Louis-Ferdinand”. Teoksessa: 

 Viitteet 

Luokka:Ranskalaiset romaanit
Luokka:Vuoden 1932 kirjat