Türkıstan

Türkıstan () on kaupunki ja Türkıstanin alueen hallinnollinen keskus Kazakstanissa. Se sijaitsee Qaratauvuorten lounaisella reuna-alueella Syrdarjajoen koillispuolella. Kaupungissa oli 240 307 asukasta vuonna 2025.

Türkıstanin kaupunkialueen pinta-ala on 196,3 neliökilometriä. Sen pohjoisosan läpi kulkee Arysin–Türkıstanin kastelukanava.

Historia
Samarkandista, Buharasta ja Hivasta pohjoiseen ja koilliseen johtaneiden muinaisten karavaanireittien risteyksessä sijainneen Türkıstanin varhaishistoria liittyy kaupungin keskustassa sijaitsevaan Kültöben muinaislinnaan, joka lienee syntynyt ajanlaskun alussa. Sen kaivauksissa on löydetty keskuslinna, linnoituksen muureja, keramiikkaa, koruaarre, kušanilaisia rahoja, alabasterista veistettyjä pieniä ihmishahmoja ja muita esineitä. Keskuslinna paloi ja hylättiin 300-luvulla.

Paikalle syntyi 800-luvun tienoilla uusi asutus, joka tunnetaan nimellä Jasy. Siitä tuli alueen keskus Šaugarin kaupungin jälkeen 1100-luvulla. Jasyssa asui suufilaisvaikuttaja Ahmed Jasawi. Kaupungissa toimi rahapaja, ja 1400–1500-luvuilla se ympäröitiin muureilla. 1500-luvun lopulla kaupungista tuli kazakkien kaanien asuinpaikka. Sen nimeksi vakiintui 1570–1580-luvuilta lähtien Türkıstan.

Kaupunki liitettiin 1810-luvulla Kokandin kaanikuntaan, ja se sai nimen Hazret. Venäläiset valtasivat sen vuonna 1864, minkä jälkeen se sai takaisin entisen nimensä. Vuosina 1867–1868 ja 1919–1924 Türkıstan oli Syrdarjan alueeseen kuuluneen kihlakunnan keskus.

Türkıstan on kuulunut Kazakstaniin vuodesta 1924. Vuoteen 1928 saakka se oli kihlakuntakaupunki ja myöhemmin piirikeskus. Vuonna 1997 kaupunkiin liitettiin lakkautettu Türkıstanin piiri. Neuvostoaikana Türkıstanissa oli lähinnä rakennustarvike-, metalli-, kevyttä ja elintarviketeollisuutta sekä muutamia ammattioppilaitoksia.

Kaupunki on saanut itsenäisessä Kazakstanissa runsaasti vallanpitäjien huomiota. Presidentti Nūrsūltan Nazarbaev nimesi sen ”koko turkkilaisen maailman henkisen kulttuurin keskukseksi”. Kun Şymkentin kaupunki erotettiin Etelä-Kazakstanin alueesta vuonna 2018, alueen hallinnollinen keskus siirrettiin Türkıstaniin ja samalla alue nimettiin Türkıstanin alueeksi.

Väestö
Türkıstanin asukasmäärä on kasvanut nopeasti. Se oli 66 700 vuonna 1979, 78 300 vuonna 1989 ja 142 900 vuonna 2009. Asukkaista 67,0 prosenttia on kansallisuudeltaan kazakkeja ja 30,2 prosenttia uzbekkeja (vuonna 2025). Lisäksi on muun muassa azereja, venäläisiä ja tataareja. Vallitseva uskonto on sunnalainen islam. Kaupungissa toimii myös ortodoksinen seurakunta.

Liikenne ja talous
Türkıstanin kautta kulkee Venäjältä Almatyyn johtava Eurooppatie E123 sekä Orenburgin ja Taškentin välinen rautatie, joka valmistui vuonna 1906. Kaupungista haarautuu maantie ja rautatie Kentauhun. Koillispuolella on kansainvälinen lentoasema, josta on säännöllisiä lentoja Almatyyn ja Astanaan. Julkinen paikallisliikenne hoidetaan linja-autoilla.

Kaupungin pääelinkeinot ovat hallinto, liikenne, kaupankäynti, matkailu ja muut palvelut. Sen teollisuustuotanto on melko vähäinen. Suurimmat teollisuuslaitokset ovat teräsbetonitehdas, ompelimo ja puuvillankäsittelylaitos. Lisäksi on pienimuotoista elintarviketeollisuutta. Vuodesta 2018 lähtien Türkıstanissa toimii erikoistalousalue, johon kuuluu muun muassa rakennusyhtiöitä ja sähkötekniikkayritys.

Kulttuuri ja nähtävyydet
Türkıstanissa toimii vuonna 1991 perustettu kazakstanilais-turkkilainen Ahmed Jasawin yliopisto ja vuonna 2020 perustettu kirjasto ja koulutuskeskus Farab Library. Kulttuurilaitoksiin kuuluu kaupungin historialliset kohteet käsittävä museoalue ja historiallinen museo, näyttelykeskus, historiallis-kansatieteellinen kulttuurikeskus, Ahmed Jasawin museo sekä musiikki- ja draamateatteri.

Kaupungin suurin nähtävyys on Timur Lenkin 1300-luvun lopulla rakennuttama Ahmed Jasawin mausoleumi, joka kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon. Museoalueen muita kohteita ovat Kültöben rauniot, keskiaikaiset maanalaiset moskeijat, kaanien mausoleumit ja 1800-luvulla rakennettu perjantaimoskeija (nykyään museo). Venäjän ajasta kertovat upseerikasarmi (nykyään historiallinen museo), esikuntarakennus ja jugendtyylinen rautatieasema. Kaupungin lähistöllä sijaitsevat Qarataun luonnonpuisto sekä Syrdarjan rantojen suojelualueet.

Kuvagalleria

Lähteet

Aiheesta muualla

 Kaupungin sivusto

Luokka:Kazakstanin kaupungit