Children of the Night

Children of the Night on kanadalaisen rock-muusikko Nash the Slashin toinen täyspitkä sooloalbumi. Se julkaistiin helmikuussa 1981 Nash the Slashin vuonna 1980 Gary Numanin lämmittelijänä tekemän Britannian-kiertueen jälkeen.

Albumi äänitettiin kuudessa viikossa Britannia Row -studiolla loppuvuodesta 1980, tuottajanaan Steve Hillage ja sen julkaisi Virgin Recordsin DinDisc-levymerkki. Children of the Night uudelleenjulkaistiin CD-muodossa bonuskappaleilla ja uudella kansikuvalla vuonna 2000.

Nash the Slash laulaa ja soittaa albumilla kaikkia soittimia. Sen äänimaailma on rock-albumille epätyypillinen, sillä säestyksestä vastaavat syntetisaattorit ja rumpukone. Soolosoittimina siinä kuullaan sähkömandoliinia ja -viulua. Viimeisenä albumin tekijätietojen perässä ilmoitetaankin, ettei albumia äänitettäessä ole käytetty lainkaan kitaraa ("there are no guitars").

Nash the Slashin omien kappaleiden lisäksi albumilla kuullaan myös coverit Jan and Deanin "Dead Man's Curvesta" ja The Rolling Stonesin "19th Nervous Breakdownista". "Dopes on the Water" on Deep Purplen "Smoke on the Water" sanoitettuna humoristisesti uudelleen – uudet sanat kertovat pilven polttamisesta – kun taas aloitusraita "Wolf" ('susi') lainailee melodioita Sergei Prokofjevin Pekka ja Susi -sävellyksestä.

 Vastaanotto 

Children of the Night on Nash the Slashin tunnetuin soolojulkaisu. Allmusicin Aaron Badgley antaa sille neljä tähteä viidestä, sanoen sen olevan "vahva albumi, joka on täynnä kiinnostavia soundeja ja kestää toistuvaa kuuntelua". Hän kehuu myös Hillagen tuotantoa, kuvaillen albumin äänimaailmaa paljon Nashin debyyttialbumi Dreams & Nightmaresia tanakammaksi. Badgleyn mukaan albumi "rokkaa". Kriitikko Jerry van Kooten kehuu Children of the Nightia myös: hänestä se on "omituinen, melodinen, pelottava, rockaava [... ja] omaperäinen." Hän kiinnittää huomiota myös Nash the Slashin monipuolisuuteen laulajana sekä albumin paikoittaiseen raskauteen. Hänestä uusintapainoksen äänenlaatu on erinomainen.

 Singlejulkaisut 

Ennen Children of the Nightia Nash the Slash julkaisi ensimmäisen singlensä "Dead Man's Curve", kyseessä oli tosin eri versio kuin Children of the Nightilla kuultu. Kappale kohosi singlelistoille useissa maissa ja muodostui Nash the Slashin suurimmaksi soolohitiksi. Kappaleesta kuvattiin myös musiikkivideo ja sen B-puolena kuultiin "Reactor No.2", joka on julkaistu bonuskappaleena Children of the Nightin CD-versiolla. "Dead Man's Curvea" seurasi singlejulkaisuna "19th Nervous Breakdown / Danger Zone".

 Kappaleet 

A-puoli






B-puoli






 Vuoden 2000 CD-julkaisun bonuskappaleet 

 "Wolf" (liveversio vuodelta 1980)
 "Danger Zone" (liveversio vuodelta 1980)
 "Reactor No. 2" (säv. Slash)
 "Swing Shift" (7" single -versio)
 "Swing Shift" (flexi-versio)
 "Children of the Night" (liveversio vuodelta 1997)

 Kokoonpano 

 Nash the Slash — sähkömandoliini, sähköviulu, rumpukone, syntetisaattori, laulu, "laitteet" (devices)
 Martyn Atkins — taide
 Gavin Cochrane — valokuvat
 Nick Griffiths — teknikko
 Steve Hillage — tuottaja

 Lähteet 

Luokka:Vuoden 1980 albumit
Luokka:Kanadalaiset progressiiviset rockalbumit