Viipurin konsistori

Viipurin konsistori oli kirkollinen hallintoelin joka perustettiin 1720 huolehtimaan Venäjälle luovutetun alueen eli Vanhan Suomen kirkollisista asioista. Se koostui neljästä rovastikunnasta. Konsistorin esimiehenä toimi Viipurin maa- ja kaupunkiseurakunnan kirkkoherra eli tuomiorovasti. Vuodesta 1800 esimiehenä oli Viipurin saksalaisen seurakunnan kirkkoherra. Vuonna 1738 sen viralliseksi kieleksi tuli saksa. Konsistori lakkautettiin vuosina 1811 ja 1812. Kun Venäjälle luovutettiin 1743 Turun rauhassa alueita, niiden kirkollisista asioista vastasi Haminan konsistori.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 9, palsta 1498

 Rovastikunnat ja seurakunnat 

Viipurin konsistorin alaisuuteen kuuluivat seuraavat rovastikunnat ja seurakunnat:

 Viipurin rovastikunta eli tuomiorovastikunta
 Viipurin seurakunta, johon kuului sekä Viipurin kaupunki että sitä ympäröinyt maaseutupitäjä, myöhempi Viipurin maalaiskunta sekä kappeliseurakuntana myös Kakki (myöhemmin nimeltään Johannes); Kakin kappeliseurakunta käsitti myös Suomenlahden ulkosaaret
 Antrea
 Heinjoki
 Koivisto
 Kuolemajärvi
 Muolaa
 Säkkijärvi (osittain)
 Uusikirkko
 Virolahti (osittain)
 Etelä-Karjalan rovastikunta:
 Kaukola
 Käkisalmen seurakunta, johon kuului sekä kaupunki että sitä ympäröinyt maaseutupitäjä, myöhempi Käkisalmen maalaiskunta
 Pyhäjärvi
 Rautu
 Räisälä
 Sakkola, johon kappeliseurakunta kuului myös Metsäpirtti
 Valkjärvi
 Pohjois-Karjalan eteläinen rovastikunta:
 Hiitola
 Ilmee
 Kurkijoki
 Parikkala
 Uukuniemi
 Pohjois-Karjalan pohjoinen rovastikunta:
 Impilahti
 Jaakkima
 Leppälahti
 Pälkjärvi (osittain)
 Ruskeala
 Sortavalan seurakunta, johon kuului sekä kaupunki että sitä ympäröinyt maaseutupitäjä, myöhempi Sortavalan maalaiskunta
 Suojärvi

 Katso myös 
Viipurin ja Haminan konsistorit

Lähteet

Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon hallinto
Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon historia
Luokka:Kristinuskon historia Suomessa
Luokka:Uskonto Viipurissa