Aino Thauvón-Suits

Aino Emilia Thauvón-Suits (sukunimi aik. Suits; 9. marraskuuta 1884 Haapajärvi – 8. elokuuta 1969 Göteborg) oli suomalainen kirjallisuuden suomentaja ja kirjailija.

Aino Thauvón-Suitsin isä oli Viitasaaren kirkkoherra Emil Thauvón. Hän oli naimisissa virolaisen runoilijan Gustav Suitsin kanssa. Runoilija Eino Leino asui 1920-luvun alussa Suitsien luona Helsingissä ja vieraili myös kesällä 1923 Suitsien kanssa Viitasaarella. Thauvón-Suits järjesti myös Leinon Viron-vierailun keväällä 1921.

Suitsin perhe asui 1924–1944 Virossa, jossa Gustav Suits toimi Tarton yliopiston kirjallisuudenhistorian professorina. Vuonna 1944 Suits pakeni neuvostomiehitystä perheineen Suomeen ja siirtyi samana vuonna Ruotsiin. 

Suitseilla oli kaksi tytärtä, Anna-Lisa (1914–1956) ja Helga (1924–1999). Helga Suits-Kangro julkaisi vanhempiensa kirjeenvaihdon vuosilta 1908–1916 kirjana Aino ja Gustavi lugu (1987).

 Teoksia 
Nimellä Emilia Tavia:
 Friedebert Tuglas: Vilkkuva tuli: Novelleja. Viron kielestä suomentanut Emilia Tavia. Otava 1911.

Nimellä Aino Thauvón-Suits:
 Tuntemani Eino Leino – kärsivä ihminen. WSOY 1958.
 Gustav Suitsu noorus: kirjade, luuletuste ja mälestuste põhjal. 2. painos Olion, Tallinn 1997.

 Lähteet 

 Kangas, Lasse: Viitasaaren kesäinen viehätys. Keskisuomalainen 21.6.2012. 

 Viitteet 

 Aiheesta muualla 
Raili Ilolan kirjoitus Aino Suitsista, Naisten ääni -sivusto

Luokka:Suomentajat
Luokka:Suomalaiset kirjailijat
Luokka:Vuonna 1884 syntyneet
Luokka:Vuonna 1969 kuolleet