Vaahterasavikka

Vaahterasavikka (Chenopodiastrum hybridum) on suurilehtinen Euraasiassa tavattava savikkalaji.

 Ulkonäkö ja koko 

Yksivuotinen vaahterasavikka kasvaa 20–80 cm korkeaksi. Kasvi on väriltään vaihtelevan vihreä ja sen nuoret osat ovat jauhoisia. 
Varsi on kellanvihreä, juovainen, pysty, särmikäs ja etenkin alaosasta niukkahaarainen. Lehdet ovat varressa kierteisesti. Varren keskiosissa lehtien lapa on kooltaan 4–12 cm ja muodoltaan leveänpuikea, harvaan liuskamaisesti isohampainen ja tavallisesti hertta- tai tylppätyvinen. Kukinto on lehdetön, runsashaarainen ja terttumainen, kukkasykeröt ovat pieniä. Suomessa vaahterasavikka kukkii heinä-syyskuussa. Pähkylä on kehän muodostaman hedelmäverhiön suojaama. Musta siemen on vaaka-asennossa ja tiukasti kiinni pähkylän seinässä. Kooltaan siemen on 1,6–2 mm pitkä, ympärykseltään pyöreä, tylppäreunainen ja pinnaltaan syväkuoppainen.Retkeilykasvio 1998, s. 126–127, 130.Suuri Pohjolan kasvio 2005, s. 114.

Laji muistuttaa suuresti Pohjois-Amerikassa tavattavaa plataanisavikkaa (C. simplex).Retkeilykasvio 1998, s. 130. Aikaisemmin plataanisavikka luokiteltiinkin vaahterasavikan yhdeksi alalajiksi (C. hybridum ssp. gigantospermum).USDA: Natural Resources Conservation Service: Plants profile Chenopodium simplex Viitattu 28.2.2013.

 Levinneisyys 
Vaahterasavikkaa tavataan Euroopassa Pohjois-Espanjasta ja Britteinsaarilta läpi Keski- ja Etelä-Euroopan Pohjois-Kreikkaan, Romaniaan, Ukrainaan, Kaukasukselle ja Etelä- ja Keski-Venäjälle. Pohjoisessa levinneisyysalue ulottuu Fennoskandian keskiosiin. Levinneisyysalue jatkuu Venäjällä Aasian puolelle Etelä-Siperiaan ja satunnaisempana Keski-Aasiaan ja Pohjois-Kiinaan.Den virtuella floran: Lönnmålla (myös levinneisyyskartat) Viitattu 28.2.2013. 

Suomessa vaahterasavikkaa on tavattu Etelä- ja Länsi-Suomessa Oulun korkeudelle saakka. Eteläisimmässä Suomessa laji on vakiintunut uustulokas, muualla maassa satunnainen tulokaslaji.Lampinen, R., Lahti, T. & Heikkinen, M. 2012: Kasviatlas 2011: Vaahterasavikan levinneisyys Suomessa. Helsingin yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki. Viitattu 28.2.2013.

 Elinympäristö 
Vaahterasavikka on kulttuurin seuralainen, jota tavataan muun muassa puutarhoissa, satamissa, kaatopaikoilla, kaupungeissa, rautateillä ja erilaisilla joutomailla.

 Käyttö 
Monien muiden savikkalajien tavoin myös vaahterasavikka kelpaa ihmisravinnoksi.

 Lähteet 
 Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
 Suuri Pohjolan kasvio. Toim. Mossberg, Bo & Stenberg, Lennart. Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 2005 (2003).

 Viitteet 

 Aiheesta muualla 
 Kasviatlas 2020: Vaahterasavikan levinneisyys Suomessa.

Luokka:Revonhäntäkasvit