Uudenmaan esikaupunki

Uudenmaan esikaupunki () oli 1800-luvulla käytetty nimitys siitä osasta Helsinkiä, joka Johan Albrecht Ehrenströmin vuonna 1817 laatiman asema­kaavan mukaisesti rakennettiin Viron­niemellä sijainneen vanhan kaupungin­osan eli varsinaisen kaupungin etelä- ja länsi­puolelle. Se käsitti silloiset 3., 4. ja 5. kaupungin­osat eli nykyisen Kaartin­kaupungin, etelä­osan nykyistä Kamppia sekä nykyisen Puna­vuoren pohjoisimman osan.

Ehrenströmin alkuperäisen suunnitelman mukaan täytettävän Kluuvin­lahden paikalle olisi rakennettu kanava, joka olisi yhdistänyt Töölön­lahden ja Eteläsataman ja muodostanut samalla rajan varsinaisen kaupungin ja Uuden­maan esi­kaupungin välille.Suolahti, s. 142. Kanava­suunnitelmasta kuitenkin luovuttiin pian, ja esi­kaupungin rajana alettiin pitää Esplanadia ja Henrikin­katuja eli nykyisen Manner­heimin­tien eteläisintä osaa. Erottaja sai nimensä sijainnistaan varsinaisen kaupungin ja Uudenmaan esi­kaupungin rajalla.

Uudenmaan esi­kaupungin kaavoitetun alueen rajoina olivat etelässä Tähtitorninvuori sekä Pieni ja Iso Roobertinkatu, pohjoisessa aluksi Vladimirin­katu (nyk. Kalevankatu)asemakaavakartta vuodelta 1817, tämän artikkelin liitteenä. myöhemmin Eerikinkatu ja Simonkatu.Helsingin kadunnimet, kaupungininsinööri Gyldenin kartta vuodelta 1838 sivuilla 40–41. Kaupungin­osan keskuksena oli Esi­kaupungin­tori () eli nykyinen Kasarmitori. Sen etelä­reunalle suunniteltiin aluksi teatteria, mutta myöhemmin paikalle päätettiinkin rakentaa Kaartin kasarmi.

Suuri osa Uudenmaan esi­kaupunkia ja varsinkin Vanhankirkon seutu muodostui 1800-luvulla tyypilliseksi säätyläisten asuma-alueeksi. Sinne asettui asumaan monia korkeimpia virkamiehiä sekä, sen jälkeen kun yli­opisto vuonna 1827 oli siirretty Turusta Helsinkiin, myös yli­opiston professoreja.Alho-Rauanheimo, s. 110. Monet heistä asuivat laajoille tonteille rakennuttamissaan yksikerroksisissa puutaloissa. Nykyisin alueella ei ole jäljellä enää juurikaan puutaloja, sillä 1800-luvun lopulla tai 1900-luvun alussa ne joutuivat vähitellen lähes kaikki väistymään kerrostalojen tieltä.

Nimiä Kamppi ja Punavuori käytettiin 1800-luvulla, kuten käytännössä usein vieläkin, vain niistä nykyisin tämän­nimisiin kaupungin­osiin kuuluvista alueista, jotka jäivät Ehrenströmin alkuperäisen asemakaavan ulkopuolelle ja kaavoitettiin vasta vuosisadan loppupuolella. Päinvastoin kuin alku­peräinen Uudenmaan esikaupunki, ne muodostuivat pää­asiassa köyhälistön ja työ­väestön asunto­alueeksiSuolahti, s. 212–213.. Myöhemmin Uusimaa on kuitenkin jäänyt kaupungin­osien nimistöstä pois, ja niinpä Kamppiin ja Punavuoreen nykyisin luetaan virallisesti kuuluvaksi myös osia entisestä Uuden­maan esi­kaupungista. Alueen vanha nimi on kuitenkin säilynyt siellä sijaitsevan kadun nimessä Uudenmaankatu ().

 Lähteet 





 Viitteet 

Luokka:Helsinki 1800-luvulla
Luokka:Kaartinkaupunki
Luokka:Kamppi
Luokka:Punavuori
Luokka:Helsingin kaupunkisuunnittelu