Kjeld Nuis

Kjeld Nuis (s. 10. marraskuuta 1989) on alankomaalainen pikaluistelija. Hän voitti Pyeongchangin olympialaisissa 2018 kultaa 1 000 metrillä ajalla 1.07,95 ja 1 500 metrillä ajalla 1.44,01. Pekingin olympialaisissa 2022 hän voitti kultaa 1 500 metrillä ajalla 1.43,21. Milanon ja Cortinan olympialaisissa 2026 hän saavutti 1 500 metrillä pronssia ajalla 1.42,82 ja oli 1 000 metrillä kuudes.

Nuis voitti Gangwonissa 2017 maailmanmestaruuden 1 000 metrillä ajalla 1.08,26 ja 1 500 metrillä ajalla 1.44,36. Joukkuesprintin maailmanmestaruuden hän voitti Inzellissä 2019. Hän voitti 1 500 metrin maailmanmestaruuden Salt Lake Cityssä 2020 ajalla 1.41,66. Hän saavutti 1 000 metrillä MM-hopeaa Inzellissä 2011 ajalla 1.08,67, Heerenveenissä 2012 ajalla 1.08,79 ja Salt Lake Cityssä 2020 ajalla 1.06,73 sekä MM-pronssia Heerenveenissä 2015 ajalla 1.08,71, Kolomnassa 2016 ajalla 1.08,47 ja Inzellissä 2019 ajalla 1.07,81. Sotšissa 2013 ja Heerenveenissä 2023 hän sijoittui samalla matkalla neljänneksi sekä Hamarissa 2025 seitsemänneksi. 1 500 metrillä hän sai MM-hopeaa Kolomnassa 2016 ajalla 1.45,66, Heerenveenissä 2021 ajalla 1.44,11 ja niin ikään Heerenveenissä 2023 ajalla 1.43,82 sekä oli viides 2019, kuudes 2025, kahdeksas 2012, yhdeksäs 2015 ja kymmenes 2013. Sprinttereiden MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa Soulissa 2016 ja Changchunissa 2018 sekä pronssia Calgaryssa 2017 ja Heerenveenissä 2019. Lisäksi hän oli neljäs Inzellissä 2024, viides Heerenveenissä 2011 ja seitsemäs Hamarissa 2020. Sprintti-EM-kilpailuissa hän sai hopeaa 2017. Matkakohtaisissa EM-kilpailuissa hän saavutti Heerenveenissä 2022 kultaa 1 500 metrillä ajalla 1.43,60 ja hopeaa 1 000 metrillä. Niin ikään Heerenveenissä 2024 järjestetyissä EM-kilpailuissa hän voitti 1 000 metriä ajalla 1.07,87 ja oli toinen 1 500 metrillä ajalla 1.44,34. Saman vuoden Calgaryn MM-kilpailuissa hän sai 1 500 metrillä hopeaa ajalla 1.42,66 ja 1 000 metrillä pronssia ajalla 1.06,80.

Nuis voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2011–2012, 2015–2016 ja 2016–2017. Hän sijoittui kaudella 2011–2012 toiseksi 1 500 metrin ja kolmanneksi 1 000 metrin maailmancupissa. Hän voitti 1 000 metrin maailmancupin kaudella 2012–2013 ja sijoittui saman matkan cupissa kolmanneksi kaudella 2013–2014. Seuraavalla kaudella hän oli 500 metrin maailmancupissa toinen ja 1 000 metrin cupissa kolmas. Kaudella 2015–2016 hän voitti 1 000 metrin cupin ja oli toinen 1 500 metrin cupissa. Kaudella 2016–2017 hän voitti 1 000 ja 1 500 metrin cupit. Hän voitti 1 000 metrin cupin kaudella 2017–2018. Seuraavalla kaudella hän voitti jälleen 1 000 metrin cupin ja sijoittui 1 500 metrillä kolmanneksi. Hän voitti 1 500 metrin cupin kaudella 2019–2020 ja sijoittui toiseksi kaudella 2020–2021. Hän oli 1 000 metrin cupissa toinen ja 1 500 metrillä kolmas kaudella 2021–2022 sekä voitti 1 500 metrin cupin 2022–2023. Hän sijoittui 1 500 metrin cupissa toiseksi kaudella 2025–2026.. Hän on voittanut 35 maailmancupin osakilpailua, sijoittunut 35 kertaa toiseksi ja 28 kertaa kolmanneksi (tilanne kauden 2025–2026 jälkeen).

Nuis on voittanut Alankomaiden-mestaruuden 1 000 metrillä 2013, 2014, 2015, 2016, 2019 ja 2023 sekä 1 500 metrillä 2013, 2016, 2019, 2024, 2025 ja 2026. Alankomaiden sprinttimestaruuden hän voitti 2020 ja 2024.

 Ennätykset 
MatkaAikaPaikkaPäivä500 m34,79Calgary13. marraskuuta 20151 000 m 1.06,18Salt Lake City9. maaliskuuta 20191 500 m1.40,17Salt Lake City10. maaliskuuta 20193 000 m3.46,18Inzell11. lokakuuta 20145 000 m7.21,30Groningen1. helmikuuta 2008

 Lähteet 

Luokka:Alankomaalaiset pikaluistelijat
Luokka:Vuonna 1989 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Alankomaalaiset olympiavoittajat