Anatoli Aleksin

Anatoli Georgijevitš Aleksin (, oikea sukunimi Goberman, Гоберман; 3. elokuuta 1924 Moskova – 1. toukokuuta 2017 Luxemburg) oli Israelissa asunut venäläinen kirjailija.

Anatoli Aleksin syntyi Stalinin vainoissa vangitun puoluevirkailijan perheeseen. Hän valmistui Moskovan orientalistiikan instituutista vuonna 1950 ja julkaisi samana vuonna ensimmäisen lastenkirjansa Kolmekymmentä yksi päivää: pioneeripojan päiväkirja (Tridtsat odin den: dnevnik pionera Saši Vasilkova). Vuoteen 1966 saakka Aleksin kirjoitti lastenkirjoja ja sen jälkeen nuorisolle tarkoitettuja moraalikysymyksiin keskittyneitä psykologisia kertomuksia. Osa niistä julkaistiin Junost-kirjallisuuslehdessä, jonka toimituskuntaan Aleksin kuului vuodesta 1969. Myöhemmin hän alkoi laatia kertomuksiensa pohjalta näytelmiä. Vuodesta 1970 lähtien Aleksin toimi Venäjän kirjailijaliiton sihteeristön jäsenenä. Vuonna 1978 hän sai Neuvostoliiton valtionpalkinnon, minkä jälkeen hänen kootut teoksensa ilmestyivät kolmensadan tuhannen kappaleen painoksena.

Aleksin muutti 1993 Israeliin, jossa hän kirjoitti aikuisille tarkoitettuja romaaneja sekä muistelmia.

Suomennettuja teoksia
 Kolmekymmentä yksi päivää: pioneeripojan päiväkirja. Suom. Inkeri Letonmäki. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1957.
 Myöhäinen lapsi. Suom. Ulla-Liisa Heino. Moskova: Raduga, 1985 (Maailma ja me -lehden novelliliite).

Lähteet

Aiheesta muualla
 Anatoli Aleksinin sivusto  
 Anatoli Aleksinin teoksia Lib.ru-sivustolla 

Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat
Luokka:Venäläiset kirjailijat
Luokka:Vuonna 1924 syntyneet
Luokka:Vuonna 2017 kuolleet