Pirkko-Liisa Lehtosalo-Hilander

Pirkko-Liisa Lehtosalo-Hilander, o.s. Lehtosalo (s. 9. kesäkuuta 1934 Lahti) on suomalainen arkeologi ja filosofian tohtori. Hän on Suomen kansainvälisesti tunnetuimpia arkeologeja, joka on erikoistunut tutkimaan Suomen rautakautta ja erityisesti Euran aluetta. Lehtosalo-Hilanderille myönnettiin vuonna 2015 H. G. Porthan -mitali arvokkaasta elämäntyöstä tutkijana ja esihistorian elävöittäjänä.

Henkilöhistoria
Lehtosalo-Hilander  syntyi vaatturimestari Kaarle Lehtosalon ja Bertha Elisabeth Sutiosen perheeseen. Lehtosalo-Hilander tuli ylioppilaaksi 1954 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1967. Filosofian tohtoriksi hän väitteli Helsingin yliopistossa 1982. Lehtosalo-Hilander on työskennellyt arkeologina Suomessa sekä Helsingin yliopiston että Museoviraston palveluksessa, samoin kuin Suomen Akatemian tutkijana. Turun yliopistossa hän on ollut tuntiopettaja sekä vs. ja va. professori. Hän on toiminut tuntiopettajana myös Taideteollisessa korkeakoulussa. Ruotsin Riksantikvarieämbetetin tutkimusapulainen Tukholmassa Lehtosalo-Hilander oli 1960-luvun lopussa. Hänen puolisonsa on vuodesta 1968 lähtien ollut Rauno Kalevi Hilander. 

Lehtosalo-Hilander tunnetaan erityisesti vuosina 1969–1992 Luistarin kalmistossa suorittamistaan kaivauksista. Eurassa sijaitseva kalmisto on Suomen suurin ja merkittävin rautakautinen hautapaikka. Kolmiosaisen väitöskirjansa Luistarin kaivauksista hän julkaisi vuonna 1982 ja sarjan neljäs osa valmistui vuonna 2000. 1970-luvulla Lehtosalo-Hilander oli mukana suunnittelemassa tunnettua Euran emännän pukua, joka valmistettiin hänen Luistarissa avaamansa ja tutkimansa ns. Euran emännän haudan löytöjen perusteella. Luistari-tutkimuksensa ohella Lehtosalo-Hilander on tutkinut myös useita muita muinaisjäännöksiä Lounais-Suomessa sekä muun muassa Vartiokylän linnavuorta Helsingissä.

Teoksia

Lähteet

Luokka:Suomalaiset arkeologit
Luokka:Vuonna 1934 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt