Sielusta ja ylösnousemuksesta

Sielusta ja ylösnousemuksesta (; ) on Gregorios Nyssalaisen kirjoittama kristillinen filosofis-teologinen teos, joka käsittelee nimensä mukaisesti sielua ja ylösnousemusta. Teos on kirjoitettu vuonna 380 tai 381. Se esittää yksityiskohtaisesti Gregorioksen näkemyksen eskatologiasta.

 Historia 

Gregorios Nyssalainen eli ja kirjoitti 300-luvun lopulla, jolloin kristinuskosta oli jo tullut Rooman valtakunnan valtionuskonto. Teos on ilmeisesti syntynyt sen keskustelun innoittamana, jonka Gregorios kävi sisarensa Makrinan kuolinvuoteen äärellä Iriksen luostarissa vuonna 379. Myös heidän veljensä Basileios oli kuollut hieman aiemmin samana vuonna. Makrina oli tuolloin lohduttanut Gregoriosta puhumalla kuolemanjälkeisestä elämästä ja ylösnousemuksesta.Ahonen, Marke: Alkusanat ja Johdanto. Teoksessa Gregorios Nyssalainen 2006, s. 7–40. Näin teos kuuluu lajityypiltään lohdutuskirjallisuuteen ja tarkemmin kirjallisuuteen, jonka on tarkoitus lohduttaa kuoleman äärellä.

Teos osoittaa monin tavoin Gregorioksen filosofista ja kirjallista oppineisuutta. Aiheensa puolesta siinä voi nähdä Platonin Faidonin vaikutusta: molemmat ovat samankaltaisia kuolinvuoteella käytyjä keskusteluja sielun kuolemattomuudesta. Ajatteluunsa Gregorios on saanut vaikutteita Platonin lisäksi myös muun muassa Filon Aleksandrialaiselta ja Origeneeltä. Sisältönsä puolesta teoksessa on yhtäläisyyksiä Gregorioksen varhaisempaan teokseen De opificio hominis (”Ihmisen luomisesta”).

Gregorioksen teoksessa esittämillä ajatuksilla on ollut suuri vaikutus ortodoksiseen teologiaan ja askeesia koskevaan ajatteluun.

 Sisältö 

Gregorioksen teos on muodoltaan dialogi eli keskustelu hänen itsensä ja Makrinan välillä. Gregorioksen voi nähdä esittävän keskustelussa eräänlaista ”paholaisen asianajajaa”, siinä missä Makrina esittää kristillisen käsityksen sielun kuolemattomuudesta ja ylösnousemuksen toivosta. Gregorios tunnustaa keskustelun alussa, että häneltä puuttuu hänen toivomansa asioiden perinpohjaisesta tutkiskelusta seuraava vankkumaton luottamus siihen, että asiat todella ovat niin kuin opetetaan. Makrinan sanomina esitetyt ajatukset lienevät kuitenkin (myös) Gregorioksen omia.

Gregorios katsoo, että pyhät kirjoitukset ovat kristillisen teologian lähde, mutta Pyhän Hengen valaisema ihmisjärki kykenee täydentämään ajattelua ja niin vahvistamaan uskoa. Näin järki toimii teologian apulaisena. Keskeisen sijan teoksessa saa teologinen antropologia, erityisesti sielun suhde ruumiiseen ja jumalalliseen luontoon.

Keskustelu alkaa sielun kuolemattomuuden ja Jumalan olemassaolon tarkastelulla. Tämän jälkeen Gregorios ja Makrina keskustelevat sielun olemassaolosta, määritelmästä ja toiminnasta. Siitä siirrytään käsittelemään sielun olemusta ja sen suhdetta Jumalaan, sekä sielun ja ruumiin välistä suhdetta, kuten niiden ykseyttä. Tällöin kysytään muun muassa, voisiko ihminen olla pelkkä mekaaninen laite, jolla ei olisi sielua lainkaan.Gregorios Nyssalainen: Sielusta ja ylösnousemuksesta 12A–48C.

Seuraavaksi keskustelu etenee sielun järjettömiin liikkeisiin ja tunteisiin sekä näiden alkuperään.Gregorios Nyssalainen: Sielusta ja ylösnousemuksesta 48C–68A. Tämän jälkeen käsitellään tuonelaa (Haades), esimerkkinä Uudessa testamentissa mainitut rikas mies ja Lasarus, sekä sielun puhdistumista kuoleman jälkeen ja järjettömiä liikkeitä sitten, kun sielu on puhdistettu. Gregorioksen mukaan ihmisen autuus kykenee enenemään rajattomasti.Gregorios Nyssalainen: Sielusta ja ylösnousemuksesta 68A–108A. Makrina ja Gregorios käsittelevät myös sielunvaellusoppeja. Todetaan myös, ettei luomakunnan alkuperä ole paha eikä sattumanvarainen.Gregorios Nyssalainen: Sielusta ja ylösnousemuksesta 108B–121A.

Sielua käsittelevän osuuden loppupuolella puhutaan vielä Jumalan ja aineen suhteesta sekä käsitellään sielun syntymää ja aineellisen maailman alkuperää.Gregorios Nyssalainen: Sielusta ja ylösnousemuksesta 121A–128C.

Keskustelun lopussa käsitellään teoksen toista pääaihetta eli ylösnousemusta. Sen käsittely alkaa sen tutkimisella, mitä aiheesta sanotaan Raamatussa. Tämän jälkeen käsitellään ylösnousemusta vastaan esitettyjä epäilyksiä. Lopuksi todetaan, että ylösnousemus on itse asiassa paluu alkutilaan.Gregorios Nyssalainen: Sielusta ja ylösnousemuksesta 129A–160C.

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 
 Suomennos 



 Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia 





 Aiheesta muualla 
 Teos 

 Γρηγόριος Νύσσης: Περί ψυχής και ἀναστάσεως. Verkkoversio 
 St. Gregory of Nyssa: On the Soul and the Resurrection Verkkoversio 

 Muuta 

 Sielusta ja ylösnousemuksesta (kirja). Ortodoksi.net.
 Elkhoury, Armando: The Fire of Purgation in Gregory of Nyssa’s De anima et resurrectione . An Educational and Thought Provoking Corner Concerning the Syriac Churches and Arabic Speaking Christians. 

Luokka:27 Kristinusko
Luokka:Antiikin kreikankieliset kirjat
Luokka:Dialogit
Luokka:Kirkkoisien teokset