Itseisaika

Itseisaika (ominaisaika, engl. proper time, tunnus ) on suhteellisuusteorian keskeisiä käsitteitä, jolla voidaan ilmaista kahden aika-avaruuden tapahtuman välinen aika havaitsijasta riippumatta. Aikadilataatiosta seuraa, että toistensa suhteen liikkuvat havaitsijat määrittelevät toisilleen poikkeavan ajan kulun (koordinaatistoaika t) riippuen inertiaalikoordinaatistojen välisestä suhteellisesta nopeudesta. 

Ajatellaan havaitsijaa, joka liikkuu aika-avaruudessa maailmanviivaa pitkin. Havaitsijan maailmanviivalta valitaan kaksi tapahtumaa, joiden välinen aika mitataan havaitsijan mukana liikkuvalla kellolla. Tällä mukana liikkuvalla kellolla mitattu tapahtumien välinen aika on itseisaika. Määritelmästä seuraa, että itseisaika on havaitsijariippumaton Lorentz-invariantti skalaari. Itseisaika voidaan määritellä vain massallisille hiukkasille, joiden liikerataa kuvaa ajanluonteinen maailmanviiva. 

Koordinaatistot, jotka eivät kuvaa koko aika-avaruutta, voivat johtaa paradoksaalisiin tilanteisiin yleisessä suhteellisuusteoriassa. Tyypilliset mustan aukon ulkopuolista avaruutta kuvaavat koordinaatistot eivät kata mustan aukon sisällä olevaa aika-avaruuden osaa. Mustaan aukkoon putoava kappale kulkee äärellisen matkan, mutta matkaan kuluu jo näennäiseen singulariteettiin eli mustan aukon tapahtumahorisonttiin asti ääretön koordinaatistoaika, kun aika määritellään ulkopuolisessa vakiosäteeseen r0 kiinnitetyssä koordinaatistossa. Kappaleeseen kiinnitetyllä kellolla mitattuna matkaan kuluu kuitenkin äärellinen itseisaika.

 Matemaattinen muotoilu 
Oletetaan, että inertiaalikoordinaatistossa K havaitsija havaitsee kellon, joka liikkuu jollain suhteellisella nopeudella  maailmanviivaansa pitkin. Kullakin infinitesimaalilla aikavälillä kello on tasaisessa liiketilassa. Näin kelloon voidaan kiinnittää hetkellinen inertiaalikoordinaatisto K'.

Seuraavassa havaitsija on lepokoordinaatisto K ja liikkuva kello koordinaatisto K'.

Kun K mittaa omalla kellollaan infinitesimaalin ajan , on kello K' kulkenut (koordinaatistossa K määriteltynä) matkan .

Koordinaatistossa K' kello on hetkellisesti levossa, jolloin . Aika-avaruuden intervalli  on Lorentz-invariantti skalaari eli sama kaikille havaitsijoille. Tästä seuraa, että 

, josta saadaan

Liikkuvan kellon nopeuden  neliö on



Koordinaatiston K' aika  voidaan lausua koordinaatiston K suureilla

Koordinaatisto K mitattaa liikkuvan koordinaatiston K' kahden tapahtuman väliseksi ajaksi . Vastaava aika K':ssa on . Koordinaatiston K suureilla tuo aika lasketaan integroimalla edellinen lauseke

Liikkuvan kellon K' mittaamaa aikaa  kutsutaan itseisajaksi, joka on aina pienempi kuin lepokoordinaatiston K kellolla mitattu itseisaika. Tämä ilmaistaan usein sanallisesti "liikkuva kello käy hitaammin kuin paikallaan oleva".

Itseisaika on kaikille havaitsijoille sama Lorentz-invariantti skalaari, koska sen määrittelyyn käytetään aika-avaruuden intervallia (c=1) 

Lepokoordinaatistossa itseisaika on sama kuin koordinaatistoaika, koska kellon kulkema avaruudellinen matka  , jolloin .

Itseisaika on analoginen euklidisessa geometriassa käyrän kaaripituudelle, joka saadaan integroimalla differentiaalia  Minkowskin avaruudessa maailmanviivan pituus saadaan integroimalla differentiaalia . 

Olkoon  ja  kaksi aika-avaruuden tapahtumaa, jotka ovat K:n määrittelemällä parametrisoidulla maailmanviivalla  siten, että  ja . Liikkuva kello K' seuraa tätä K:ssa määriteltyä maailmanviivaa. Itseisaika, jonka K' mittaa tapahtumien välille, lasketaan koordinaatistossa K integraalina

Maailmanviiva voidaan parametrisoida lepokoordinaatiston K itseisajalla  (sama kuin koordinaatistoaika ), jolloin maailmanviivan  pituus on

missä  on Lorentz-kerroin ja  liikkuvan kellon nopeus. Havaitsijan itseisajan maailmanviivan tangenttivektorin pituus on aina . Valonlaatuista maailmanviivaa seuraavien massattomien hiukkasten itseisaika ei ole määritelty. Tämä ilmaistaan joskus sanallisesti "valo ei koe aikaa".  

 Lähteet 

Luokka:Aika
Luokka:Suhteellisuusteoria