Vasemmistopopulismi

Vasemmistopopulismi on politiikkaa, joka yhdistelee vasemmistolaisia näkemyksiä ja populistista retoriikkaa.

 Piirteet 
Vasemmistopopulismissa kannatetaan valtion roolin huomattavaa voimistamista, jonkinlaista sosialismia. Vasemmistopopulistit hahmottavat kansan koostuvan yhteiskuntaluokkien kautta. Yleensä sosialistinen teoria tai yhteiskuntaluokkaideologia ei kuitenkaan vasemmistopopulisteille ole niin tärkeää kuin perinteisissä vasemmistopuolueissa.

Vasemmistopopulistit ajavat tasa-arvoa, sosiaalista oikeudenmukaisuutta ja edistystä. Vasemmistopopulistit asettavat etusijalle sosioekonomiset asiat, kuten köyhyyden, epätasa-arvon ja työvarmuuden, eivätkä kiinnitä sosiokulttuurisiin aiheisiin yhtä paljon huomiota kuin oikeistopopulistit. Vasemmistopopulisteille kansa koostuu työtä tekevistä ihmisistä, kuten käsityöläisistä, teollisuustyöläisistä ja maataloustyöntekijöistä. Vasemmistopopulistit ovat inklusiivisempia kuin oikeistopopulistit, ja he lukevat kansaan myös etniset ja uskonnolliset vähemmistöt sekä muut marginalisoidut ryhmät. Vasemmistopopulistit näkevät myös naapurimaiden työläiset liittolaisinaan.

Muita tärkeitä teemoja vasemmistopopulisteille ovat yleensä antikapitalismi, pasifismi ja globalisaatiokritiikki.Andrej Zaslove: Here to Stay? Populism as a New Party Type. European Review 16: 319–336. Vasemmistopopulistien vastustama korruptoitunut eliitti koostuu kapitalisteista, kuten monikansallisista yrityksistä, kauppablokeista sekä IMF:n ja WTO:n kaltaisista organisaatioista. Toisin kuin oikeistopopulistit, vasemmistopopulistit uskovat vallanpitäjien instituutioihin, kunhan ne ovat "omissa käsissä".

 Historia 
Nykyajan vasemmistopopulismin aalto syntyi 1980- ja 1990-luvulla reaktiona uusliberalismin nousulle, joka johti eriarvoisuuden lisääntymiseen ja sosiaaliturvan heikentämiseen. Erityisen vahvasti vasemmistopopulismi nousi Latinalaisessa Amerikassa, ja Venezuelassa (Hugo Chávez), Nicaraguassa, Boliviassa ja Ecuadorissa valtaan nousivat vasemmistopopulistiset presidentit. He lisäsivät valtion menoja, valtion kontrollia ja valtionomistusta sekä lupasivat jakaa varallisuutta köyhille.

Lännessä vasemmistopopulismi nousi reaktiona monen vasemmisto- ja sosialistipuolueen hyväksyttyä markkinatalouden ja globalisaation. Se sai monet pienituloiset ajattelemaan, että vasemmisto oli hylännyt heidät. Kun vuoden 2008 talouskriisi heikensi monen elintasoa lännessä, säästöpolitiikkaa vastustamaan syntyi useita laitavasemmistolaisia populistisia sosiaalisia liikkeitä, kuten Espanjan Indignados ja Yhdysvaltain Occupy Wall Street.

 Esimerkkejä 
Eurooppalaisia esimerkkejä vasemmistopopulisteista ovat Ranskan Jean-Luc Mélenchon, Kreikan Syriza ja Espanjan Podemos. Vasemmistopopulismia esiintyykin Etelä-Euroopassa enemmän kuin Pohjois-Euroopassa, missä oikeistopopulismi on yleisempää. Yhdysvaltalainen Los Angeles Times nosti vuonna 2011 Vasemmistoliiton puheenjohtajan Paavo Arhinmäen esimerkiksi pohjoismaisesta vasemmistopopulismista hänen korkeakulttuuriin suhtautumisensa vuoksi. Myös entisessä Slovakian pääministerissä Vladimír Mečiarissa on kuvattu olevan vasemmistopopulistia piirteitä. Latinalaisamerikkalaisia vasemmistopopulisteja ovat Hugo Chávez ja Daniel Ortega.

 Katso myös 
 Laitavasemmisto

 Lähteet 

Luokka:Populismi
Luokka:Vasemmistolaiset aatteet