Tummarevonhäntä

Tummarevonhäntä (Amaranthus powellii, syn. A. hybridus subsp. powellii) on Etelä- ja Pohjois-Amerikassa kasvava revonhäntälaji. Tummarevonhäntä luokitellaan usein omaksi lajikseen, mutta 2000-luvun alussa sen on katsottu olevan yksi viljarevonhännän (A. hybridus) alalajeista.Lutukka 21/2005, s. 48.Suuri Pohjolan kasvio 2005, s. 123.

 Ulkonäkö ja koko 
Yksivuotinen tummarevonhäntä kasvaa 30–70 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on pysty, vankka, yläosasta haarova sekä kalju tai latvasta harvakarvainen. Pitkäruotiset lehdet ovat 5–11 cm pitkiä, ehyitä, ehytlaitaisia ja ovat varressa kierteisesti. Ne ovat otakärkisiä, lyhytsuippuisia, ainakin aivan kärjestä tylppiä ja vaihtelevat muodoltaan puikeista vinoneliömäisiin. Väriltään ne ovat tummanvihreitä ja alta korkeintaan hieman karvaisia.Retkeilykasvio 1998, s. 123–124.

Tummarevonhännän yksineuvoiset, säteittäiset kukat sijaitsevat jopa yli 10 cm pitkässä, lehdettömässä latvakukinnossa. Kukinto on lyhyt, vankkahaarainen ja väriltään valkoisenvihreä tai joskus hieman punertava. Osakukinnot ovat tavallisesti enintään 5 cm pitkiä, hoikkia, usein kaarevia tai mutkaisia sekä kauttaaltaan myös emikukkaisia. Kukkien esilehdet ovat noin 2 kertaa emikukkien kehälehtien pituisia ja harittavia. Esilehtien kalvolaita on vähitellen kapeneva ja lähes otamaiseen kärkeen ulottuva. Emikukkien kehälehtiä on viisi kappaletta. Kehälehdet vaihtelevat nauhamaisista lusikkamaisiin ja ne ovat suippo- tai teräväkärkisiä, lyhytotaisia ja sijaitsevat vain hieman limittäin. Suomessa tummarevonhäntä kukkii heinä-lokakuussa. Hedelmänä on pähkylämäinen, kansiluomainen kota.

Laji muistuttaa suuresti viherrevonhäntää (A. retroflexus).Den virtuella floran: Grönamarant Viitattu 23.9.2012. 

 Levinneisyys 
Tummarevonhäntä on alun perin lähtöisin Pohjois- ja Etelä-Amerikasta, mutta on levinnyt ihmisen mukana muun muassa Pohjois-Eurooppaan. Suomessa tummarevonhäntä on satunnainen uustulokas, jota on tavattu Etelä-Suomesta sekä Raahen seudulta.Retkeilykasvio 1998, s. 125.

 Elinympäristö 
Suomessa tummarevonhäntää on tavattu lastaus- ja kaatopaikoilla sekä lintujenruokintapaikoilla.

 Käyttö 
Tummarevonhäntä sopii myös ihmisravinnoksi.

 Lähteet 
 Hämet-Ahti, Leena, Kurtto & Arto, Lampinen, Raino & Piirainen, Mikko & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti & Väre, Henry. Lisäyksiä ja korjauksia Retkeilykasvion neljänteen painokseen. Lutukka 21/2005, s. 41–85.
 Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
 Suuri Pohjolan kasvio. Toim. Mossberg, Bo & Stenberg, Lennart. Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 2005 (2003). .

 Viitteet 

 Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Tummarevonhäntä – Amaranthus powellii
 Kasviatlas 2021: Tummarevonhännän (Amaranthus powellii) levinneisyys Suomessa.

Luokka:Revonhännät