Hiukkasilmaisimet

Useimmat ilmaisimet toimivat perustuen säteilyn ja ilmaisimen sisältämän väliaineen vuorovaikutukseen siten, että laitteen läpäisevä hiukkanen ionisoi väliaineen atomeita eli irrottaa niistä elektroneita. Väliaine riippuu ilmaisintyypistä ja se voi olla nestettä, kaasua tai kiinteää ainetta. Hiukkasilmaisimissa on yleensä jonkinlainen signaalinkäsittelyjärjestelmä, joka muuntaa laitteen tekemän hiukkashavainnon ihmisaistein käsiteltävään muotoon. 

Yksinkertaisimmillaan hiukkasilmaisimella voidaan todentaa säteilyn olemassaolo. Eri ilmaisimilla tai niistä muodostetuilla ilmaisinkokonaisuuksilla voidaan vaikkapa määrittää hiukkasen rata, laskea ilmaisimen läpäisevien hiukkasten määrä tai laskea säteilyannos. Fysiikan perustutkimuksessa ilmaisimia käytetään havaitsemaan esimerkiksi  kosmista säteilyä tai hiukkastörmäytyskokeissa syntynyttä säteilyä. Lisäksi ilmaisimista on hyötyä säteilysuojelussa, esimerkiksi dosimetriä käytetään mittaamaan säteilyannosta ja geigermittaria säteilyn voimakkuutta.

Hiukkasilmaisintyyppejä
Eräs tapa kategorisoida hiukkasilmaisimet on jaotella ne kaasutäytteisiin ilmaisimiin, kiinteän materiaalin ilmaisimiin ja visuaalisiin ilmaisimisiin alla olevan taulukon mukaisesti. (Taulukko ei sisällä jokaista ilmaisintyyppiä.)

 Kaasutäytteiset ilmaisimet Kiinteän materiaalin ilmaisimet Visuaaliset ilmaisimet Ionisaatiokammio
 Verrannollisuuslaskuri
 Geiger-mittari
 Kipinäkammio Tuikeilmaisin
 Kiinteän materiaalin puolijohdeilmaisin Sumukammio
 Kuplakammio
 Diffuusiosumukammio
 Ydinemulsio
 Tšerenkov-ilmaisin
 nestemäinen puolijohdeilmaisin

 Lähteet 

Aiheesta muualla

*