Kulkuyökkönen

Kulkuyökkönen (Spodoptera exigua) on Suomessa satunnaisesti tavattava yöperhonen. Sen on vaeltajalaji, joka voi aiheuttaa toukkavaiheessa runsaana esiintyessään huomattavia tuhoja viljelyskasveille.

 Koko ja ulkonäkö 
Etusiipien pohjaväri on harmaa ja himmeäkuvioinen. Poikkiviirut erottuvat heikosti, mutta rengastäplä on oranssinruskea ja myös munuaistäplä on reunoiltaan oranssinruskea. Takasiivet ovat valkoiset, hieman läpikuultavat ja helmiäisenhohtavat. Niissä on lisäksi musta reunajuova. Lepäävä perhonen pitää siipiään hieman rullamaisesti vartalon ympärille kierrettynä. Siipien kärkiväli 27–31 mm.http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/s/spodoptera_exigua.htmlhttp://www.ukmoths.org.uk/show.php?id=2805

 Levinneisyys ja lentoaika 
Alun perin aasialainen perhonen, jota tavataan vaeltajalajina laajalti ympäri maailmaa. Levinneisyys ulottuu Afrikkaan ja Etelä-Eurooppaan ja kattaa loput Euroopasta, suurimman osan Aasiaa, Tyynenmeren saaret ja suuren osan Pohjois-Amerikkaa. Suomesta perhosia on tavattu silloin tällöin hajanaisesti etelärannikolta Oulun korkeudelle saakka. Havainnot keskittyvät kuitenkin etelärannikon tuntumaan. Suomen havainnot on tehty pääasiassa elokuussa.http://www.insects.fi/Lepidoptera/Noctuidae/Spodoptera/exigua/Spodoptera%20exigua.htm  Vuonna 1964 Pohjois-Eurooppaan suuntautui Keski-Aasiasta vaellus, jonka yhteydessä lajista tavattiin Suomestakin toistatuhatta yksilöä.Mikkola K, Jalas I. Suomen perhoset. Yökköset 2. Suomen Perhostutkijain Seura. Otava 1979.  s. 137–138

 Elinympäristö ja elintavat 
Kulkuyökkönen on elää ilmeisesti pääasiallisesti aroilla ja vaeltaneetkin yksilöt näyttävät välttelevän metsiä ja suosivan avoimia ympäristöjä. Laji lentää ilmeisesti vain yöllä ja käyttää ilmavirtoja apuna pitkillä lentomatkoilla. Perhonen tulee valolle, mutta huonosti syötille. Kehitys munasta aikuiseksi kestää huoneenlämmössä noin kuukauden.

Naaras tuottaa 300–600 munaa, jotka se munii 50–150 munan ryhmiksi, usein lehtien alapinnoille lähelle kukintoja. Toukkavaiheita on viisi ja toukan väritys muuttuu jonkin verran vaiheiden aikana. Täysikasvuinen toukka koteloituu maaperään suunsa eritteellä vuorattuun onkaloon. Laji ei kykene vaipumaan diapaussiin eikä siksi myöskään talvehtimaan alueilla, joilla talvi tappaa ravintokasvit.http://entnemdept.ufl.edu/creatures/veg/leaf/beet_armyworm.htm

Lämpimän ilmaston alueilla kulkuyökkönen on huomattava maatalouden tuholainen, jonka toukat tekevät vahinkoa viljely- ja puutarhakasveille sekä hedelmille.

Lajilla elää monia loispistiäisiä ja -kärpäsiä. Myös muutamat petoluteet saalistavat erityisesti nuoria toukkia. Lajia voidaan torjua myrkytyksillä ja feromonipyydysten avulla.

 Ravintokasvi 
Toukka elää syöden useiden eri kasvilajien lehtiä ja hedelmiä.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
Laji.fi: Kulkuyökkönen (Spodoptera exigua)
Suomen Perhoset: Kulkuyökkönen
Perhostutkijainseura: Kulkuyökkönen (Spodoptera exigua) 
ITIS: Spodoptera exigua 
Iowa State University, Bug Guide: Species Spodoptera exigua - Small Mottled Willow 
Plantwise: Beet armyworm (Spodoptera exigua) 
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Spodoptera exigua, (beet armyworm) 
Pherobase: Semiochemicals of Spodoptera exigua, the Beet armyworm 
Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
Bestimmungshilfe des Lepiforums 
valistusvideo lajin tuhoista  

Luokka:Tarhayökköset
Luokka:Kasvien tuhohyönteiset