Suorasuusulkukotilo

Suorasuusulkukotilo (Cochlodina orthostoma) on Suomessa erittäin harvinainen ja uhanalainen kotilolaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa vuodelta 2010 se on luokiteltu vaarantuneeksi (VU)Ilmari Valovirta, Ulla-Maija Liukko & Hannu Ormio 2010. Nilviäiset. Julk.: Rassi, P., Hyvärinen, E., Juslén, A. & Mannerkoski, I. (toim.). Suomen lajien uhanalaisuus – Punainen kirja 2010. Ympäristöministeriö & Suomen ympäristökeskus, Helsinki. s. 391–354 ja on erityisesti suojeltavahttp://www.ymparisto.fi/default.asp?contentid=350971&lan=fi&clan=fi.

 Koko ja ulkonäkö 
Vaaleanruskea kotilolaji, jonka pitkänomaisen ja kierteisen kuoren pinnassa on hyvin erottuvia säännöllisiä uurteita. Suuaukon yläpuolelta kuori on vaaleampi ja suuaukon toinen reuna on lähes suora. Suuaukon sisäpuolella kuoressa oleva uloke, niin kutsuttu alalamelli on lajilla huomattavan voimakas. Kuoren pituus on 12–13 mm ja leveys noin 4 mm.Kirsi Hutri & Tiina Mattila: Kotilo ja simpukkaharrastajan opas. Tammi 1991  s. 82–83http://www.molluscs.at/gastropoda/terrestrial.html?/gastropoda/terrestrial/clausiliidae2.html

Samankaltainen laji on esimerkiksi sileäsulkukotilo (Cochlodina laminata).

 Levinneisyys 
Lajia tavataan Itä- ja Keski-Euroopassa, mutta se on sielläkin paikoittainen ja etäisyydet eri esiintymien välillä ovat pitkiä.http://www.animalbase.uni-goettingen.de/zooweb/servlet/AnimalBase/home/species?id=182 Suomessa lajin tiedetään elävän ainoastaan Karjalohjalla, Karkalin luonnonpuistossa ja Kalkkimäen alueellahttp://www.ymparisto.fi/default.asp?contentid=249276&lan=FIIrene Routio (2007) "Suorasuusulkukotilo (Cochlodina orthostoma) Suomessa". Luonnon Tutkija 1/2007 s. 16–19 sekä Kiskossa Korkeaniemenkallionhttp://www.ymparisto.fi/default.asp?contentid=252044&lan=FI ja Malmbergin luonnonsuojelualueilla. Kaksi kotilon kuorta on löydetty myös Pohjasta Långbrobergetin alueelta, mutta laji tuskin elää siellä enää.

 Elinympäristö ja elintavat 
Suorasuusulkukotilo on hyvin vaatelias elinpaikkansa suhteen. Suomessa esiintymispaikat ovat reheviä jalopuulehtoja, joissa kasvaa pähkinäpensasta sekä iäkkäitä haapoja. Maaperä on kalkkipitoista ja lähistöllä on yleensä puro. Kotilot viihtyvät etenkin sammalia ja leviä kasvavilla lehtipuiden rungoilla. Keski-Euroopassa laji elää kosteissa ja varjoisissa lehtimetsissä, joissa se oleskelee yleensä puiden rungoilla. Munat kuoriutuvat jo emon ruumiin sisällä ja poikaset syntyvät valmiina. Koska esiintymät ovat pirstaleisia, lajin säilymistä uhkaavat niissä tapahtuvat muutokset puulajistossa ja puiden ikärakenteessa.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 kuva kuoresta 

Luokka:Maakeuhkokotilot