Ancyluskotilo

Ancyluskotilo (Ancylus fluviatilis) on virtavesissä elävä pieni makean veden nilviäislaji.

 Koko ja ulkonäkö 
Ancyluskotilon kuori on noin 6 mm pitkä ja 5 mm leveä. Se on kierteetön, kupumainen, ja kuoren huippuna on taaksepäin kaartuva, hieman koukkumainen kärki. Kuoren ulkopinnassa voi olla heikkoja pitkittäisuurteita. Väriltään kuori vaihtelee kellanruskeasta tummanharmaaseen.Kirsi Hutri & Tiina Mattila: Kotilo ja simpukkaharrastajan opas. Tammi 1991 s. 130–131

 Levinneisyys 
Lajia tavataan laajalti Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa. Uudempien tutkimusten mukaan se saattaa muodostaa kryptisen lajiryhmän kolmen muun kotilolajin kanssa. Tällöin varsinaisen Ancylus fluviatilis -lajin levinneisyys rajoittuisi Espanjasta Sloveniaan ulottuvan linjan pohjoispuoliseen Eurooppaan. Suomessa ancyluskotiloa tavataan suunnilleen Oulun korkeudelle saakka.

 Elinympäristö ja elintavat 
Laji elää veden alla kiinnittyneenä kivien pintaan. Se on paikoittainen makean veden laji, joka edellyttää elinpaikaltaan voimakkaasti virtaavaa ja hapekasta vettä sekä yleensä kivikkoista pohjaa. Joskus sitä tavataan myös järvien rannoilla, joille kohdistuu riittävän voimakas aallokko. Laji ei siedä veden laadun tai lämpötilan muutoksia ja paikoin vesistöjen saastuminen aiheuttaa vaaran kotilopopulaatioille. Kotilo käyttää ravinnokseen leviä.

 Evoluutio ja subfossiilit 
Ancyluskotilo tunnetaan fossiiliaineistosta ainakin 2,5–1,7 miljoonaa vuotta sitten vallinneelta varhaiselta pleistoseenikaudelta saakka.Snails and Slugs (Gastropoda) molluscs.at Toisaalta se esiintyy subfossiilina Itämeren paikalla noin 10 000 vuotta sitten sijainneen makeavetisen Ancylusjärven aikaisissa sedimenteissä. Ancylusjärvi on nimetty näiden sille tyypillisten kuorilöytöjen mukaan.Tikkanen, Matti & Juha Oksanen (2002). Late Weichselian and Holocene shore displacement history of the Baltic Sea in Finland. Fennia 180: 1-2 Helsinki. ISSN 0015-0010.

 Lähteet 

Luokka:Kotilot