NHL-kausi 1972–1973

NHL-kausi 1972–1973 oli National Hockey Leaguen historian 56. kausi. Sen aikana 16 NHL-joukkuetta pelasi kukin 78 runkosarjaottelua. Liigaan tuli mukaan kaksi uutta joukkuetta, Atlanta Flames ja New York Islanders. Vuonna 1972 NHL sai uudeksi kilpailijakseen World Hockey Association -liigan, joka pyrki aluksi haastamaan NHL:n sen tärkeillä markkina-alueilla, kuten Chicagossa, Bostonissa ja New Yorkissa. Näistä viimeksi mainittua pidettiin keskeisenä alueena erityisesti medianäkyvyyden kannalta. Alkuvaiheen kilpailusuunnitelma osoittautui epäonnistuneeksi, mutta WHA menestyi myöhemmin paremmin keskittymällä toimimaan sellaisissa kaupungeissa, joissa NHL-joukkueita ei ollut. 

Stanley Cupin voitti Montreal Canadiens, joka kukisti finaalisarjassa Chicago Black Hawksin otteluvoitoin 4–2. Kyseessä oli NHL:n olemassaolon aikana Montreal Canadiensin 17. ja seuran koko historian 18. Stanley Cup -mestaruus. Canadiens-pelaajat Jacques Lemaire ja Yvan Cournoyer tekivät kumpikin finaalisarjassa 12 pistettä, millä he nousivat jakamaan Gordie Howen ennätystä, joka oli peräisin vuodelta 1955. Ennätyksen rikkoi lopulta Wayne Gretzky kaudella 1987–1988, kun hän keräsi 13 tehopistettä ottelusarjassa Boston Bruinsia vastaan. Henri Richardille Stanley Cupin voitto oli jo yhdestoista, mikä on NHL:n ennätys henkilökohtaisten Stanley Cup -mestaruuksien määrässä.

Syksyllä 1972 pelattiin Summit Series, jossa NHL:n parhaista pelaajista koostuva Kanadan jääkiekkomaajoukkue kohtasi ensimmäisen kerran Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkueen ja oli täydeksi yllätyksekseen tappion partaalla, kunnes se onnistui Paul Hendersonin voittomaalien myötä viemään nimiinsä sarjan kolme viimeistä peliä. Kanadassa ottelusarjan voiton juhlinta oli niin ylenpalttista, että sen sanottiin yltyneen riehakkaammaksi kuin juhlinnan minkään muun tapahtuman yhteydessä toisen maailmansodan päättymisen jälkeen. Televisiokanava CTV arvioi, että sarjan viimeisellä ottelulla oli Kanadassa 13,3 miljoonaa katsojaa ja että 18 miljoonaa ihmistä eli noin 82,5 prosenttia maan silloisista asukkaista katseli ainakin jotakin osaa ottelusta.

NHL-kaudella 1972–1973 runkosarjan maali-, syöttö- ja pistepörssin voitti Boston Bruinsin keskushyökkääjä Phil Esposito, joka teki 55 maalia ja keräsi 75 syöttöpistettä. Hänen 130 tehopistettään syntyivät 78 ottelun aikana. Pistepörssissä toiseksi sijoittui Philadelphia Flyersia edustanut Bobby Clarke, jolle myönnettiin Hart Memorial Trophy sekä Lester B. Pearson Award. Plus/miinus-tilaston voitti Canadiensin Jacques Laperrière. Norris-palkinnon puolestaan sai Bruins-puolustaja Bobby Orrille, jonka 101 tehopistettä oikeuttivat pistepörssin kolmanteen sijaan. 

Pudotuspelien pistepörssin ykkönen oli Yvan Cournoyer. Cournoyer teki pelaamissaan 17 pudotuspeliottelussa yhteensä 25 tehopistettä, joista 15 oli maaleja ja 10 syöttöpisteitä. Hänelle myönnettiin pudotuspelien arvokkaimmalle pelaajalle annettava Conn Smythe Trophy. Vezina Trophyn sai maalivahti Ken Dryden, joka edusti Cournoyerin tavoin Montreal Canadiensia.

 Runkosarja 

Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu. 

 Itäinen divisioona O V H T Pist. + − Montreal Canadiens  78  52  10  16  120  329  184 Boston Bruins  78  51  22  5  107  330  235 New York Rangers  78  47  23  8  102  297  208 Buffalo Sabres  78  37  27  14  88  257  219 Detroit Red Wings  78  37  29  12  86  265  243 Toronto Maple Leafs  78  27  41  10  64  247  279 Vancouver Canucks  78  22  47  9  53  233  339 New York Islanders  78  12  60  6  30  170  347

 Läntinen divisioona O V H T Pist. + − Chicago Black Hawks  78  42  27  9  93  284  225 Philadelphia Flyers  78  37  30  11  85  296  256 Minnesota North Stars  78  37  30  11  85  254  230 St. Louis Blues  78  32  34  12  76  233  251 Pittsburgh Penguins  78  32  37  9  73  257  265 Los Angeles Kings  78  31  36  11  73  232  245 Atlanta Flames  78  25  38  15  65  191  239 California Golden Seals  78  16  46  16  48  213  323

 Runkosarjan pistepörssi 

Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit
 Pelaaja Joukkue O M S Pist. RM Phil Esposito  Boston Bruins  78  55  75  130  87 Bobby Clarke  Philadelphia Flyers  78  37  67  104  80 Bobby Orr  Boston Bruins  63  29  72  101  99 Rick MacLeish  Philadelphia Flyers  78  50  50  100  69 Jacques Lemaire  Montreal Canadiens  77  44  51  95  16 Jean Ratelle  New York Rangers  78  41  53  94  12 Mickey Redmond  Detroit Red Wings  76  52  41  93  24 John Bucyk  Boston Bruins  78  40  53  93  12 Frank Mahovlich  Montreal Canadiens  78  38  55  93  51 Jim Pappin  Chicago Black Hawks  76  41  51  92  82

 Pudotuspelit 

 Pudotuspelien pistepörssi 
Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit
 Pelaaja Joukkue O M S Pist. RM Yvan Cournoyer  Montreal Canadiens  17  15  10  25  2 Dennis Hull  Chicago Black Hawks  16  9  15  24  4 Frank Mahovlich  Montreal Canadiens  17  9  14  23  6 Jacques Lemaire  Montreal Canadiens  17  7  13  20  2 Stan Mikita  Chicago Black Hawks  15  7  13  20  8 Pat Stapleton  Chicago Black Hawks  16  2  15  17  10 Pit Martin  Chicago Black Hawks  15  10  6  16  6 Jim Pappin  Chicago Black Hawks  16  8  7  15  24 Guy Lapointe  Montreal Canadiens  17  6  7  13  20 Peter Mahovlich  Montreal Canadiens  17  4  9  13  22

 NHL-palkinnot 
 Prince of Wales Trophy:  Montreal Canadiens  Clarence S. Campbell Bowl:  Chicago Black Hawks  Art Ross Trophy:  Phil Esposito, Boston Bruins  Bill Masterton Memorial Trophy:  Lowell MacDonald, Pittsburgh Penguins  Calder Memorial Trophy:  Steve Vickers, New York Rangers  Conn Smythe Trophy:  Yvan Cournoyer, Montreal Canadiens  Hart Memorial Trophy:  Bobby Clarke, Philadelphia Flyers  James Norris Memorial Trophy:  Bobby Orr, Boston Bruins  Lady Byng Memorial Trophy:   Gilbert Perreault, Buffalo Sabres  Lester B. Pearson Award:  Phil Esposito, Boston Bruins  Vezina Trophy:  Ken Dryden, Montreal Canadiens  Lester Patrick Trophy:  Walter L. Bush 

 Tähdistökentälliset 

 Ykköstähtikenttä    Pelipaikka    Kakkostähtikenttä Ken Dryden, Montreal Canadiens maalivahti Tony Esposito, Chicago Black Hawks Guy Lapointe, Montreal Canadiens puolustaja Brad Park, New York Rangers Bobby Orr, Boston Bruins puolustaja Bill White, Chicago Black Hawks Phil Esposito, Boston Bruins keskushyökkääjä Bobby Clarke, Philadelphia Flyers Frank Mahovlich, Montreal Canadiens vasen laitahyökkääjä  Dennis Hull, Chicago Black Hawks Mickey Redmond, Detroit Red Wings oikea laitahyökkääjä Yvan Cournoyer, Montreal Canadiens

 Lähteet  

Luokka:Vuoden 1972 jääkiekko
Luokka:Vuoden 1973 jääkiekko
Luokka:NHL-kaudet