Eero Kalaja

Eero Armas Kalaja (30. lokakuuta 1901 Kotka – 31. joulukuuta 1985 Helsinki)Kuolleita (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 18.1.1986, HS Aikakone. Viitattu 26.4.2018. oli suomalainen diplomi-insinööri. Hän suunnitteli ja rakensi tehdaslaitoksia, muun muassa sulfaattiselluloosatehtaat 1926–1928 Kemi Oy:lle Kemiin, 1926–1936 Enso-Gutzeitille Ensoon ja Kaukopäähän, 1936–1937 Viron valtion omistamaan Kehran sulfaattiselluloosatehtaan sekä 1936–1943 Oulu Oy:lle Ouluun, jossa hän toimi tehtaan valmistutua sen yli-insinöörinä.Otavan Iso tietosanakirja osa 4 p. 185 Hän työskenteli arkkitehti Väinö Vähäkallion toimistossa.Aino Niskanen, Väinö Vähäkallio ja hänen toimistonsa, Teknillinen korkeakoulu 2005, viitattu 1.9.2012 

Kalaja oli vuosina 1943–1946 Puukemia Oy:n rakennustoiminnan johtajana, vuosina 1946–1951 kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön rakennusasioiden osaston päällikkönä, vuosina 1952–1956 Helsingin Verkatehtaan varatoimitusjohtajana ja vuodesta 1956 Ke-Ri Oy:n toimitusjohtajana. Ke-Ri Oy:ssä hän oli teknisen taustansa perusteella pääkehittäjänä koneelle, joka muutti nailonlangan arvokkaammaksi kreppilangaksi. Kone oli sillä hetkellä tehokkain maailmassa.  

Kalaja oli myös Lapin läänin kauppakamarin johtaja vuosina 1964–1967. Hänelle myönnettiin Viron kunniakonsulin arvo vuonna 1936 ja Suomen kulttuurirahaston tunnustuspalkinto 1977. Hän osallistui upseerina talvi- ja jatkosotaan ja oli vuodesta 1942 majuri.

Kalajan veli oli lääkäri, sisätautiopin professori Lauri Kalaja.

Lähteet

Luokka:Suomalaiset insinöörit
Luokka:Suomalaiset keksijät
Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat
Luokka:Vuonna 1901 syntyneet
Luokka:Vuonna 1985 kuolleet