J. W. Miesmaa

Johan Wilhelm Miesmaa (sukunimi aik. Messman; 22. kesäkuuta 1859  Oulu – 23. lokakuuta 1917 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjallisuuden suomentaja.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

Miesmaan vanhemmat olivat oululainen kauppias ja laivanvarustaja Karl Henrik Messman (1805–1882) ja Anna Maria Bonteck (k. 1864).Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Karl Henrik Messman. Verkkojulkaisu 2005 <https://ylioppilasmatrikkeli.fi/henkilo.php?id=14102>. Luettu 25.10.2017. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun ruotsalaisesta lyseosta 1880 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1884 ja filosofian maisteriksi 1886. Miesmaa oli Uusi Suometar-lehdessä aluksi toimittajana ja sitten toimitussihteerinä 1881–1911.

Miesmaa oli naimisissa vuodesta 1888 Ellen Sigrid Törnuddin kanssa.

 Teoksia 
 Ida Aalbergin muisto. Karisto 1915
 Vuosien varrelta. WSOY 1916

 Suomennoksia 
 Fitzgerald Molloy : Venäjän hovista : kertoelmia 1700-luvulta. Trjö Weilin, Helsinki 1909
 Maurice Leblanc : Varjon merkki : Arsène Lupin'in muistelmia. Kirja, Helsinki 1915
 Léon de Tinseau : Ylimys työ-orjana  : romaani. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kirjapaino, Helsinki 1920

 Lähteet 


Luokka:Suomalaiset toimittajat
Luokka:Suomentajat
Luokka:Vuonna 1859 syntyneet
Luokka:Vuonna 1917 kuolleet