Merikohokki

Merikohokki (Silene uniflora, syn. Oberna uniflora, S. vulgaris subsp. maritima, S. maritima) on Euroopassa tavattava ruohovartinen, valkokukkainen kohokkikasvi.

 Ulkonäkö ja koko 

Monivuotinen merikohokki kasvaa 10–30 cm korkeaksi ja muodostaa mattomaisia kasvustoja. Kasvi on monivartinen, tyvestä puutunut, rento tai koheneva. Lehdet ovat suikeita, lyhyitä, paksuhkoja ja väriltään sinivihreitä. Kukinto on 2–5-kukkainen viuhko tai kukat ovat yksittäin. Kukinnon ylimmät tukilehdet vaihtelevat väriltään vihreistä punertaviin. Valkoiset kukat ovat pystyhköjä. Kukan verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Verhiö on hyvin pullea, ulkoverhiötön ja verkkosuoninen. Teriö on täysin säteittäinen. Terälehdet ovat lanttokärkisiä, valkoisia ja lisäteriöllisiä, ja niiden liuskat ovat 4–7,5 mm leveitä. Suomessa merikohokki kukkii kesä-elokuussa. Hedelmä on kota. Kodan hampaat ovat taakäänteisiä.Retkeilykasvio 1998, s. 118, 120.Suuri Pohjolan kasvio 2005, s. 150.

Pohjoismaissa merikohokki jaetaan kahteen alalajiin: somermerikohokkiin (subsp. uniflora) ja alvarimerikohokkiin (subsp. petraea). Alvarimerikohokki ei muodosta mattomaisia kasvustoja ja sen terälehdet ovat nimialalajia kapeampia.Den virtuella floran: Strandglim (myös levinneisyyskartat) Viitattu 1.9.2012. 

Suomessa tavattavista muista kohokkilajeista merikohokki muistuttaa nurmikohokkia (S. vulgaris), jonka kanssa se voi myös risteytyä.Retkeilykasvio 1998, s. 120.Lutukka 21/2005, s. 47. Merikohokkia on aikaisemmin pidetty nurmikohokin alalajina (S. vulgaris subsp. maritima).Oulun kasvit 2005, s. 52.

 Levinneisyys 
Merikohokkia tavataan koko Islannissa sekä rannikkoalueilla Azoreilla, Madeiralla, Pohjois-Portugalissa ja -Espanjassa, Ranskassa, Britteinsaarilla, Norjassa, Tanskassa, Ruotsissa, Suomessa sekä Venäjällä Kuolan niemimaalla. Pohjoismaissa alalaji somermerikohokki on vallitseva. Alvarimerikohokkia tavataan ainoastaan Gotlannissa ja Öölannissa. Laji on endeeminen eteläisellä Itämerellä.

Suomessa merikohokkia tavataan Pohjanlahden rannikkoalueella ja läntisen Suomenlahden rannikolla. Suomessa se on alkuperäislaji.Lampinen, R. & Lahti, T. 2017: Kasviatlas 2016. Helsingin yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Helsinki.  Viitattu 24.10.2017.

 Elinympäristö 
Merikohokki on tyypillinen merenrantojen laji lukuun ottamatta Islantia, jossa sitä kasvaa myös sisämaassa. Lajin tyypillisiä kasvupaikkoja ovat soraiset, kiviset ja hiekkaiset merenrannat sekä merenrantakallioiden raot. Alvarimerikohokki kasvaa alvareilla ja kivisillä rannoilla.

 Lähteet 
 Hämet-Ahti, Leena, Kurtto & Arto, Lampinen, Raino & Piirainen, Mikko & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti & Väre, Henry. Lisäyksiä ja korjauksia Retkeilykasvion neljänteen painokseen. Lutukka 21/2005, s. 41–85.
 Oulun kasvit. Piimäperältä Pilpasuolle. Toim. Kalleinen, Lassi & Ulvinen, Tauno & Vilpa, Erkki & Väre, Henry. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Norrlinia 11 / Oulun kaupunki, Oulun seudun ympäristövirasto, julkaisu 2/2005. Helsinki 2005.
 Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
 Suuri Pohjolan kasvio. Toim. Mossberg, Bo & Stenberg, Lennart. Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 2005 (2003).

 Viitteet 

 Aiheesta muualla 

Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Merikohokki (Silene uniflora)
Pohjolan kasvien pauloissa: Silene uniflora - merikohokki
ITIS: Silene uniflora 
United States Department of Agriculture (USDA): Silene uniflora 

Luokka:Kohokit