Helmer Kalas

Kaarlo Helmer Kalas (aiempi sukunimi Kilkki; s. 1. heinäkuuta 1921 Rantasalmi – 1976 Malmö, Ruotsi) oli suomalainen sotilas, muistelmakirjailija ja vakooja.

Kalaksen vanhemmat olivat poliisikonstaapeli August Evald Kilkki ja Martta Huopalainen. Kalas valmistui ylioppilaaksi vuonna 1940 (siirtyi VII luokalle Mikkelin lyseosta). Hän osallistui talvisotaan korpraalina ja jatkosotaan vänrikkinä käytyään välirauhan aikana kadettikoulun.Suomalainen syytteessä vakoilusta Ruotsissa (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 13.3.1961, HS Aikakone. Viitattu 15.3.2018. Viimeksi hänen sotilasarvonsa oli luutnantti. Lapin sodan aikana Kalas loikkasi lokakuun lopulla 1944 Tornion lähelle sijoitetusta yksiköstään JR 57:stä Ruotsin kautta saksalaisten puolelle Norjaan. Oltuaan pari kuukautta saksalaisten vankileirillä hän liittyi vapaaehtoisena SS-joukkoihin sillä ehdolla, ettei hänen tarvitsisi taistella Suomea tai länsivaltoja vastaan, ja sai SS-Obersturmführerin arvon. Hän oli maaliskuusta 1945 alkaen Saksan itärintamalla panssarikomppanian päällikkönä ja myöhemmin pataljoonankomentajana. Aivan sodan lopussa hänen komppaniansa murtautui puna-armeijan saarrosta länsiliittoutuneiden puolelle ja antautui brittijoukoille 13. toukokuuta 1945.Saksan armeijassa, vankina ja kauppiaana Italiassa (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 1.2.1955, HS Aikakone. Viitattu 15.3.2018.Pekka Erelt: Naise viha hukutas kaks spiooni  Eesti Ekspress 28.04.1995 (arkistoitu sivu). Viitattu 16.3.2018.

Kalas oli brittien sotavankina Italiassa 13 kuukautta, kunnes karkasi sotavankileiriltä katolisen papin avustuksella. Hän asui Italiassa kahdeksan vuotta väärällä nimellä ja liettualaisilla henkilöpapereilla toimien liikemiehenä. Hän meni vuonna 1948 naimisiin italialaisen Gina Fuserin kanssa. Kalas palasi Suomeen kesäkuussa 1954 ja ilmoittautui viranomaisille. Hän julkaisi vuonna 1955 muistelmakirjan Kymmenen vuotta seikkailujen tiellä, jossa hän kertoi palvelustaan Saksan armeijassa ja muun muassa vierailustaan Dachaun keskitysleirillä.Åke Söderlund: ”Aatteen, seikkailujen vai maanpetturuuden tiellä?”, s. 54, 63 teoksessa Sotatapahtumia, internointeja ja siirto sodanjälkeisiin oloihin – Kansallisarkiston artikkelikirja (toim. Lars Westerlund). Kansallisarkisto, Helsinki 2010. Teoksen verkkoversio  Teoksen haamukirjoitti jännityskirjailija Aarne Haapakoski. Kirja ilmestyi myös jatkokertomuksena Kuvapostissa.

Korkein oikeus tuomitsi vuonna 1955 Kalaksen neljän vuoden ja kahden kuukauden kuritushuonerangaistukseen siirtymisestä sodan aikana vihollisen puolelle ja Helsingin raastuvanoikeus lisäksi 18 kuukauden kuritushuonerangaistukseen vekselien väärentämisestä, mitkä yhdistettiin viiden vuoden kuritushuonetuomioksi.Seikkailija Kalakselle väärennöksistä ”kuria” (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 11.10.1955, HS Aikakone. Viitattu 15.3.2018. Kalas pakeni kuitenkin Ranskaan, mistä hän siirtyi vuonna 1957 Länsi-Saksaan ja myöhemmin Ruotsin Göteborgiin. Näihin aikoihin hän ryhtyi Yhdysvaltain tiedustelupalvelun CIA:n palvelukseen vakoillakseen Neuvostoliittoa vastaan. Hän värväsi vuonna 1958 CIA:n vakoojaksi virolaisen emigrantin Heinrich Markin, joka hankki tietoja Neuvosto-Eestistä. CIA ilmeisesti lopetti yhteistyön Kalaksen kanssa vuonna 1959 ja keskittyi Markiin. Kalaksen vaimo ilmiantoi lopulta hänet toimittamalla salaisia asiakirjoja sisältäneen salkun Ruotsin poliisille. Kalas ja Mark vangittiin Ruotsissa tammikuussa 1961. Kalas tuomittiin saman vuoden maaliskuussa vakoilusta kymmenen kuukauden pakkotyöhön, 5 000 kruunun korvauksiin valtiolle ja karkotettavaksi Ruotsista. Mark tuomittiin seitsemän kuukauden pakkotyöhön.Vakoilija Kalas sai 10 kk pakkotyötä (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 21.3.1961, HS Aikakone. Viitattu 15.3.2018.

Vuonna 1963 Kalas väitti tanskalaiselle lehdelle, että Ruotsin viranomaiset olisivat vuotaneet salaisiksi julistettuja oikeudenkäynnin asiakirjoja Suomeen. Hän oli tuolloin edelleen Suomessa etsintäkuulutettuna maanpetoksesta.Kalaksen vakoilijatarina uudelleen päivänvaloon (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 21.10.1963, HS Aikakone. Viitattu 15.3.2018. Heinrich Markista tuli myöhemmin Viron pakolaishallituksen pääministeri ja presidentti.

Kalas löydettiin lopulta kuolleena hotellista Ruotsin Malmössä.

 Teoksia 
 Kymmenen vuotta seikkailujen tiellä. Hämeenlinna, Nide Oy, 1955.

 Lähteet 

Luokka:Suomalaiset upseerit
Luokka:Suomalaiset vakoojat
Luokka:Suomalaiset SS-sotilaat
Luokka:Vuonna 1921 syntyneet
Luokka:Vuonna 1976 kuolleet