Kilpeenjoen vesistö

Kilpeenjoen vesistö on vesistö Suomen ja Venäjän rajalla.

Vesistön määrittely
Sekä Suomen vesi- ja ympäristöhallinnon julkaisussa Suomen vesistöalueet vuodelta 1993Ekholm 1993: 31. että Suomen ympäristöhallinnon verkkopalveluissa ja paikkatietoaineistoissa vesistöalueen nimenä on "Rokkalanjoen valuma-alue". Nimi on virheellinen, koska Rokkalanjoki () sijaitsee etelämpänä Karjalan kannaksella, eikä sen vesistöalue ulotu Suomen nykyiselle alueelle. Vesistön numero on suomalaisessa luetteloinnissa numero 86.001. Tässä vesistöstä käytetään nimitystä Kilpeenjoen vesistö.

Vesistön alarajaksi ilmoitetaan julkaisussa Suomen vesistöalueet (1993) Viipurinlahti mutta saman julkaisun liitekartassaEkholm 1993. Liitekartta 2. Kaakkois-Suomi. alarajaksi on piirretty Juustilanselkä  (). Nykyisen Suomen alueen vesistöistä Juustilanselkään laskevat myös Juustilanjoen () vesistö sekä Suomen vesistöaluejaossa siihen kuuluvaksi luettu, niin ikään Juustilanselkään päättyvä Saimaan kanava.Ekholm 1993: 32.

Suomen nykyisessä vesistöaluejaossa vesistö, josta vain Kilpeenjoen () ylimmät latvahaarat Lappeenrannassa ulottuvat Suomen puolelle, muodostaa oman vesistöalueensa erotuksena niin ikään Juustilanselkään laskevan Juustilanjoen vesistöalueesta. Vielä 1930-luvulla ja sitä aiemmin tehdyissä Suomen vesistöaluejaoissa kaikki Juustilanselkään laskevat vedet luettiin samaan vesistöön, josta käytettiin sen latvahaarojen mukaan nimiä "Juustilanjoen vesistö" tai "Näätälänjoen vesistö". Kun osana Saimaan kanavaa ollutta Juustilanjärven lasku-uomaa 1930-luvulla perattiin, laski Juustilanjärvi kuitenkin merenpinnan tasoon, ja nykyisessä, vuonna 1993 julkaistussa Suomen vesistöaluejaossa siihen laskevat vesistöt luetaan eri vesistöiksiEkholm 1993: 31-32, liitekartta 2..

Vesistösuhteet
Suomen vesistöaluejaon mukaan määriteltynä Kilpeenjoen vesistö laskee Juustilanselkään Ventelänselän () kautta Ventelänselän suulla sijaitsevan Tinkamonsaaren () kahden puolen kulkevien kahden kapean salmen kautta.

Ventelänselkään laskevia vesiä ovat sen itäkulmaan pohjoisesta laskeva, Suomen puolelta alkunsa saava Kilpeenjoki () sekä kokonaan Venäjän puolella Ventelänselän eteläpäähän kaakosta laskeva Suokkaanjoki, johon päätyvät Kärstilänjärven () kautta Noskuanselän () suunnasta tulevan järvireitin sekä Karjalankannaksen eteläosasta alkunsa saavan Perojoen () vedet.Jaatinen 1997: 108-111. Julkaistu myös teoksessa: 

Vesistöalueen Suomen nykyiselle alueelle ulottuvan osan suurin järvi on Myräjärvi Nuijamaalla Lappeenrannassa. Sen lasku-uomana Venäjän puolella sijaitsevaan Pankajärveen on Revorianoja.

Vesistön historiaa
Vesistöön kuuluvista vesistä Noskuanselän, Kärstilänjärven, Ventelän- ja Juustilanselkien ja Suomenvedenpohjan kautta Viipurinlahteen laskeva järvireitti on osa Vuoksen vanhaa läntistä haaraa, joka muodosti vielä historiallisella ajalla käytössä olleen vesireitin Viipurin ja Käkisalmen linnojen välille.Seppovaara 1984: 16-17. Maankohoamisen ja Räisälän Tiurin kosken kynnyksen kulumisen myötä yhä suurempi osa Vuoksen vesistä kuitenkin siirtyi laskemaan Vuoksen Käkisalmen haaraan ja Vuoksen Suomenvedenpohjan haara kuivui vähitellen. Lopullisesti tämä vesiyhteys katkesi vasta kun Kiviniemen kannas Sakkolassa vuonna 1857 puhkaistiin ja Vuoksi sai nykyinen päälasku-uomansa Taipaleenjoen kautta.

Myöhemmin alueen vesistösuhteita on vielä muuttanut Saimaan kanavan rakentaminen. Aiemmin Juustilanselkä (myös Juustilanjärvi) ja Ventelänselkä (myös Ventelänjärvi) ovat olleet erillisiä järviä, kun sekä Viipurinlahden pohjoisimman perukan Suomenvedenpohjan () ja Juustilanselän että Juustilanselän ja Ventelänselän välillä on ollut koskipaikkoja ja pienet korkeuserot.Seppovaara 1984: 15-16.Paaskoski 2002: 41-42. 

Saimaan kanavaa rakennettaessa 1850-luvulla Juustilanjärvi lasku-uomineen tuli kuitenkin osaksi kanavaa, jolloin kosket Juustilanjärven alapuolella ruopattiin, ja Lavolan kohdalle Juustilanjärven lasku-uomaan tuli 0,6 metrin korkuinen sulku.Paaskoski 2002: 41-42, 65-67, 72, 101, 254. Kanavan 1920-luvulla alkaneissa laajennustöissä Lavolan sulku korvattiin avokanavalla vuonna 1932, ja alin sulku siirtyi Juustilaan Juustilanjärven pohjoislaidalle, minkä jälkeen ainakin jo vuonna 1939 Juustilanselkä oli merenpinnan tasossa.Paaskoski 2002: 180, 254. 

Juustilan- ja Ventelänselkien välillä alkujaan ollut vajaan metrin korkeusero taas hävisi kun Ventelänselän lasku-uomaa Juustilanjärveen Tinkamonsaaren kummankin puolen perattiin vuonna 1921, ja Ventelänselän pinta laski vajaan metrin.Jaatinen 1997: 108-111, 121 Lavolan sulun myöhemmän poiston 1932 vaikutuksista Ventelän- ja Juustilanselkien mahdollisiin korkeuseroihin ei ole tietoja.

Lähteet

Viitteet

*