Aleksei Petrovitš

Aleksei Petrovitš (); (28. helmikuuta (J: 18. helmikuuta) 1690 Moskova, Moskovan Venäjä – 7. heinäkuuta (J: 26. kesäkuuta) 1718 Pietari, Moskovan Venäjä) oli Pietari I Suuren ja tämän ensimmäisen puolison Jevdokija Fjodorovna Lopuhinan (1669–1731) vanhin poika sekä Venäjän kruununperillinen. 

Pietari Suuri surmautti salaliitosta syytetyn Aleksein vuonna 1718. Aleksein pojasta tuli myöhemmin hallitsija nimellä Pietari II.

 Suku ja koulutus 
Aleksei vietti varhaislapsuutensa isoäitinsä ja äitinsä Jevdokija Lopuhinan luona. Äidin jouduttua miehensä pakottamana luostariin vuonna 1698 poika vietiin isänpuoleisen tätinsä Natalia Aleksejevna Romanovan (1673–1716) luokse Preobraženskojen kylään, jossa hän opiskeli saksalaisten kotiopettajien johdolla, mm. paroni Heinrich von Huyssen. Vaikeiden perhesuhteiden ja ympäristön vaikutuksesta Alekseista tuli heikkoluonteinen, sulkeutunut ja arka. 

 Nuoruus 
Vuosina 1705–1706 hänen ympärilleen muodostui Pietarin uudistuksia vastustanut, papeista ja pajareista koostunut oppositio. Suuressa Pohjan sodassa Aleksei kuitenkin osallistui lojaalisti isänsä Pietari Suuren mukana Narvan piiritykseen vuonna 1704 ja johti Moskovan linnoittamista vuonna 1707. Hän opiskeli vuonna 1709 Dresdenissä Saksissa.Alexis  Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 20.5.2014.

 Avioliitto, suhteet ja jälkeläiset 
pienoiskuva|263x263px|Puoliso Charlotte Christine von Braunschweig-Wolfenbüttel, 1710-luku
Vuonna 1711 Aleksei avioitui saksalaisen prinsessa Charlotte Christine von Braunschweig-Wolfenbüttelin (1694–1715) kanssa. Ensimmäisen puolen vuoden jälkeen Aleksei alkoi vältellä vaimoaan, jota hän väitti rokonarpiseksi ja liian laihaksi. 

Heille syntyivät lapset:

 Natalia (1714–1728), kuoli 14-vuotiaana tuberkuloosiin
 Pjotr (1715–1730), josta myöhemmin tuli keisari Pietari II

Ulkomaanmatkojensa jälkeen vähälahjaisena pidetty Aleksei menetti lopullisesti kiinnostuksensa sotilaallisia harrastuksia kohtaan. Hän vastusti isänsä määräyksiä, juopotteli pappien kanssa ja solmi suhteen Natalian syntymän jälkeen vuonna 1714, vangiksi otettuun suomalaiseen maaorja Eufrosyneen. Pietari I vaati Alekseita luopumaan uudistusten vastustuksesta uhkaillen häntä kruununperijän aseman menetyksellä ja luostariin sulkemisella.
vasen|pienoiskuva|193x193px|Tytär suuriruhtinatar Natalia Aleksejeva Romanova (1714-1728)
Charlotten kuoltua vuonna 1715 poikansa Pjotrin synnytyksen jälkeen Aleksei pakeni vuonna 1716 Eufrosynen kanssa Itävaltaan lankonsa Kaarle VI:n suojiin. Aluksi he asuivat Ehrenbergin linnassa Tirolissa ja myöhemmin Napolissa. Pietari I:n lähettiläät saivat Aleksein palaamaan kotimaahan, jossa hänelle luvattiin mahdollisuus mennä naimisiin Eufrosynen kanssa. Ratkaiseva rooli oli diplomaatti Pjotr Tolstoilla, joka sai suostuteltua Aleksein palaamaan.Pyotr Andreyevich, Count Tolstoy  Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 20.5.2014. Eufrosynen huhtikuussa 1717 synnyttämän lapsen kohtalo on tuntematon.

 Kruununperijä 
pienoiskuva|200x200px|Pietari Suuri kuulustelemassa tsarevitš Aleksei Petrovitšia Pietarhovissa, Nikolai Ge 1871. Ge loi kaksi identtistä maalausta: yhden osti Pavel Tretjakov ja toisen Aleksanteri II. Ensimmäinen on esillä Tretjakovin galleriassa Moskovassa ja toinen Venäläisessä museossa Pietarissa.
Aleksein saavuttua Venäjälle tammikuussa 1718 Pietari I pakotti hänet luopumaan kruunusta ja ilmiantamaan salaliittolaiset. Kenraalikunnasta, senaattoreista ja synodin jäsenistä koostunut korkein oikeus tuomitsi hänet kesäkuun 24. päivänä kuolemaan.

Viikon ajan kidutettu Aleksei menehtyi ennen tuomion täytäntöönpanoa. Erään tiedon mukaan Pietari I:n lähipiiriin kuuluneet henkilöt kuristivat hänet Pietari-Paavalin linnoituksen vankisellissä. Hänet haudattiin Pietari-Paavalin katedraalin portaikon alle. 

 Lähteet 

Luokka:Romanov-suku
Luokka:Kruununperijät
Luokka:Vuonna 1690 syntyneet
Luokka:Vuonna 1718 kuolleet