Hapsikat

Hapsikat (Ruppia) on vesikasvisuku Alismatales-lahkossa. Se kuuluu ainoana sukuna hapsikkakasvien (Ruppiaceae) heimoon. Aiemmin hapsikat on sijoitettu toisinaan vitakasveihin (Potamogetonaceae). Suku on nimetty saksalaisen Heinrich Bernard Ruppin (1688–1719) mukaan.Den virtuella floran: Natingar (Ruppia L.) 

Hapsikoita on enintään kymmenen lajia, joita kasvaa kosmopoliittisesti merissä kaikkien mantereiden rannikoilla. Eurooppaa lukuun ottamatta hapsikoita tavataan myös makeissa vesissä. Suomessa hapsikoita kasvaa harvinaisina Itämeren rannikoilla murtovedessä Virolahdelta Keski-Pohjanmaalle.

 Morfologisia ja anatomisia tuntomerkkejä 
Hapsikat kasvavat usein murtovedessä tai makeassa vedessä uposkasveina. Niiden juuret ovat haarautumattomia ja varret nivelikkäitä; nivelvälit (internodit) ovat hyvin kehittyneet. Lehdet ovat kahteen riviin järjestyneitä, sahaisia, yksisuonisia, tupessa ei ole kielekettä, sen sijaan on korvakemainen muodostuma. Kukinto on tähkämäinen ja siinä on kaksineuvoisia kukkia. Siitepölyhiukkaset ovat pitkänomaisen kaarimaisia ja niissä on kolme ituaukkoa. Varrellisia ja erillisiä emilehtiä on 2–16, tavallisesti neljä. Ne ovat vartalottomia, ja luotti on enemmän tai vähemmän kilpimäinen. Siemenaiheiden siitereikä eli mikropyle on molempien kalvojen eli integumenttien muodostama (bistomaalinen), ja laitasolukko on noin seitsemän solukerroksen paksuinen. Hedelmä on kannellinen pikku luumarja. Siemenkuori (testa) on kaksikerroksinen; ulomman kerroksen solut ovat kookkaita ja niiden soluseinissä on haaraisia ulokkeita. Siemenessä on endospermi eli siemenvalkuainen (ns. helobiaalista tyyppiä), ja sirkkajuuri on lateraalinen. Hapsikoiden kromosomiluku on n = 8–12, 15.

 Hapsikoiden taksonomiaa 
Hapsikat ovat läheisiä sukulaisia heimolle Cymodoceaceae, johon ne voitaisiin yhdistää. Heimot muodostavat yhteisen kladin eli kehityslinjan, jota määrittävät lehtien sahalaitaisuus, kukan vastakohtaisuus, mikä on syntynyt kukkaosien surkastumisen myötä, ja hetiön kaksilukuisuus.

Vesilinnut syövät hapsikoiden hedelmiä, joten kaukolevintä on lajeilla hyvin todennäköistä ja lajit risteytynevät helposti. Siksi on vaikeaa päästä selville lajien todellisesta määrästä. Suomessa esiintyy kaksi hapsikkalajia: merihapsikka ja kiertohapsikka. Ne ovat hentoja uposkasveja, joilla on pitkät rihmamaiset lehdet.

 Lajeja 
 Ruppia didyma
 Ruppia drepanensis
 Ruppia filifolia
 merihapsikka (Ruppia maritima)
 Ruppia megacarpa
 Ruppia polycarpa
 kiertohapsikka (Ruppia spiralis, syn. R. cirrhosa)
 Ruppia tuberosa 

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Hapsikat – Ruppia

*