Otso Pietinen

Otso Aarne Pietinen (19. syyskuuta 1916 Pietari – 25. syyskuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen teollisuus- ja mainosvalokuvaaja, joka tunnetaan erityisesti lasiesineiden ja vaimonsa Eila Hiltusen veistosten tallentajana.

 Ura 
Otso Pietinen työskenteli vuosina 1938–1940 isänsä Aarne Pietisen valokuvausliikkeessä Helsingissä. Jatkosodassa Pietinen toimi tk-kuvaajana ja valokuvatoimiston päällikkönä päämajan kuvaosastolla 1942–1943.

Vuonna 1960 Otso ja veljensä Matti Pietinen rakennuttivat suuren valokuvausstudion Valokuvatalo Otso Pietinen & co Helsingin Lauttasaareen. 1970-luvun alussa Otso Pietinen johti studiota yksin toimien samalla valokuvaajana, kunnes myi studionsa 1977 Pressfotolle ja siirtyi vapaaksi valokuvaajaksi. 

Otso Pietiselle myönnettiin Suomen valtionpalkinto 1970 ja taiteilijaeläke 1979.  

Otso Pietinen on haudattu Helsinkiin Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle.

 Julkaisuja  
 Pikku Siljan unisatu, Suomen Kirja 1945
 Leino-tunnelmia kuvina, Otava 1946
 Suomen puun tie metsästä maailmalle, Sininen Kirja 1948
 Helsinki 68 valokuvaa, Otava 1957
 Amatöörivalokuvaaja: käytännön opas, WSOY 1957 (yhdessä K. O. Sjöströmin ja Lauri Hirvensalon kanssa)
 Valokuvauksen kuvaopas, Otava 1958
 Harrastajan valokuvauskurssi kuvina, WSOY 1959 (yhdessä Gösta Skoglundin kanssa)
 Eila Hiltunen, Otava 1976

Kirjallisuutta

 Peilissä Pietiset: Valokuvaajasuvun kuvia kansakunnan murroksesta; kirj. Markku Pietinen, Leena Saraste, Jukka Kukkonen; kuvien toim. Hannu Häkkinen ja Jukka Kukkonen.  Museoviraston julkaisuja 9. Museovirasto, Helsinki 2017 

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
 Hakala-Zilliacus, Liisa-Maria: Monumentin varjossa.  Arvostelu teoksesta Tulivuori ja marttyyri

Luokka:Vuonna 1916 syntyneet
Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Luokka:Suomalaiset valokuvaajat