Pohjankorokoi

Pohjankorokoi eli aihkikoi (Elatobia montelliella) on aitokoihin kuuluva perhoslaji. Suomen lajiston kansallisissa uhanalaisarvioinneissa 2000 ja 2010 se on luokiteltu puutteellisesti tunnetuksi (DD).Rassi, P., Hyvärinen, E., Juslén, A. & Mannerkoski, I. (toim.). Suomen lajien uhanalaisuus – Punainen kirja 2010. Ympäristöministeriö & Suomen ympäristökeskus, Helsinki.http://www.faunatica.fi/dokumentit/Raportti%20Lappi%2002.pdf 

 Koko ja ulkonäkö 
Pohjankorokoi on harmaa pikkuperhonen. Etusiivet ovat harmaat rusehtavalla sävyllä ja niissä on harvakseltaan vaaleita suomuja. Sitä ei ole mahdollista erottaa ulkonäön perusteella korokoista (Elatobia fuliginosella), mutta koiraan genitaalit ovat tunnusomaiset. Naarasta ei tunneta. Perhosen siipiväli on 13 mm.Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna: Fjärilar: Käkmalar–säckspinnare.  s. 458

 Levinneisyys ja lentoaika 
Pohjankorokoin kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran Max von Schantz vuonna 1951 koirasyksilöstä, joka löytyi Muoniosta 30. kesäkuuta 1948.http://www.fmnh.helsinki.fi/elainmuseo/hyonteiset/perhoset/1.htm  Laji tunnetaan toistaiseksi ainoastaan tästä yhdestä preparoidusta yksilöstä (holotyyppi).

 Elinympäristö ja elintavat 
Lajin elintavoista ei tiedetä mitään. Se elänee samaan tapaan männyllä kuin korokoi.

Perhonen on nimetty suomalaisen hyönteistieteilijä Justus Elias Montellin mukaan.

 Katso myös 
Pelecystola fraudulentella – 1800-luvulla Keski-Euroopasta kuvattu perhonen, joka yllättäen löytyi Ruotsista vuonna 2007.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Pohjankorokoi (aihkikoi) – Elatobia montelliella

Luokka:Aitokoit