Lännenkirkupöllönen

Lännenkirkupöllönen (Megascops kennicottii) on pöllöihin kuuluva lintu. 
Lännenkirkupöllönen on sukua eurooppalaisille pöllösille ja pohjoisamerikkalaiselle idänkirkupöllöselle. 

Linnun tieteellinen nimi on kunnianosoitus yhdysvaltalaiselle luonnontieteilijälle Robert Kennicottille. 

Kuvaus
Linnun pituus on keskimäärin 22 cm, siipienväli 55 cm ja paino 143 g. Paino vaihtelee kuitenkin välillä  88–220 g.CRC Handbook of Avian Body Masses by John B. Dunning Jr. (Editor). CRC Press (1992), . Naaraat ovat suurempia kuin koiraat ja pohjoiset populaatiot ovat selvästi suurempia kuin eteläiset.Owlpages.com viitattu 17.12.2011. Aikuinen lintu on suurempi kuin etelänkirkupöllönen, sen jalat ovat suuremmat ja höyhenpeitteen kuviointi voimakkaammin raitainen.

Lintua on muutamia variantteja: Brown Pacific, Grey Pacific, Great Plains, Mojave ja Mexican. Kaikilla on joko ruskea tai tummanharmaa höyhenpeite ja alapuoli on raitainen. Punaista varianttia ei ole.

Linnun pää on pyöreä ja sillä on korvatupsut, keltaiset silmät ja keltainen nokka. Ulkonäöltään se on aika samanlainen kuin etelänkirkupöllönen ja idänkirkupöllönen, ja siksi sen tunnistaa parhaiten äänestä. Sitä on aiemmin pidetty samana lajina kuin idänkirkupöllöstä.The Sibley Guide to Birds, by David Allen Sibley, 

Ääni
Sen pääasiallinen ääntely on voimistuva sarja lyhyitä vihellyksiä nopeutuvalla tempolla tai pitenevä trilli, joka yhtäkkiä loppuu. Muita ääniä ovat haukkuva ja kaakattava ääni, kuten idänkirkupöllösellä. Ne päästävät myös korkean terävän kirkaisun. 

Levinneisyys ja elinpiiri
Lännenkirkupöllöstä tavataan Kanadassa, Guatemalassa, Hondurasissa, Meksikossa, Nicaraguassa ja Yhdysvalloissa.

Sen elinpiiriä ovat lauhkean vyöhykkeen metsät, subtrooppiset ja trooppiset kuivat ja kosteat alanko- ja vuoristometsät, lauhkean vyöhykkeen pensaikkoalueet, samoin subtrooppiset ja trooppiset pensaikkoalueet, kuumat ja lauhkea autiomaat sekä erilaiset puutarhat ja kaupunkialueet ja pahoin vaurioituneet entiset metsät-

Pesintä 
Lännenkirkupöllöset ovat pysyviä asukkaita Pohjois- ja Keski-Amerikassa, jossa ne pesivät avoimissa lehtimetsissä tai sekametsien reunamilla. Ne hyödyntävät usein tikkojen puihin tai kaktuksiin kaivamia koloja.

Saalistus
Nämä linnut odottavat oksalla, josta syöksyvät yllättäen saaliinsa kimppuun. Ne voivat myös saalistaa hyönteisiä lennosta. Niiden ravinto koostuu pääosin pienistä nisäkkäistä, linnuista ja suurista hyönteisistä. Ne ovat aktiivisia yöaikaan tai aamuhämärissä. Saaliin ne havaitsevat erinomaisen kuulonsa ja yönäkönsä avulla.


Alalajit
Lännenkirkupöllösellä on yhdeksän tunnistettua alalajia: 
Megascops kennicottii aikeni Brewster, 1891 	
Megascops kennicottii bendirei (Brewster, 1882) 	
Megascops kennicottii cardonensis (Huey, 1926) 	
Megascops kennicottii kennicottii (Elliot, 1867) 	
Megascops kennicottii macfarlanei Brewster, 1891 	
Megascops kennicottii suttoni (R. T. Moore, 1941) 	
Megascops kennicottii vinaceus Brewster, 1888 	
Megascops kennicottii xantusi Brewster, 1902 	
Megascops kennicottii yumanensis (A. H. Miller & L. Miller, 1951)

Lähteet

Aiheesta muualla

Luokka:Kirkupöllöset