Aurinkoperhoset

Aurinkoperhoset s. 211 (Heliconiinae), aikaisemmalta nimeltään kaposiivet ja hopeatäplät, on melko laaja täpläperhosten alaheimo. Siihen kuuluu noin 500 lajia pääasiassa maapallon trooppisilla, mutta myös lauhkeilla alueilla. Ryhmän lajit puuttuvat kokonaan Uudesta Seelannista.

Alaheimoa yhdistävät tuntomerkit ovat selvät ja muodostuvat ennen kaikkea toukkien rakenteen yksityiskohdista.Kristensen (ed.) "Lepidoptera, Moths and Butterflies. Volume 1. Evolution, Systematics and Biogeography". Handbook of Zoology. de Gruyter 1998.  s. 288.Kauri Mikkola, Jussi Murtosaari & Kari Nissinen (toim.): Perhosten lumo - Suomalainen perhostieto. Suomen Perhostutkijain Seuran 50-vuotisjuhlajulkaisu. Helsinki: Tammi, 2005.  s. 241 Monet perhoslajit ovat siiviltään mustan ja punaisen tai mustan ja oranssin kirjavia ja lajin sisäinen vaihtelu siipikuvioinnissa voi olla huomattavan suurta. Kookkaat, värikkäät ja rauhallisesti lentävät kaposiivet (Heliconius) ovat trooppiselle Amerikalle lähes tunnusomainen päiväperhosryhmä.Kauri Mikkola, Jussi Murtosaari & Kari Nissinen (toim.): Perhosten lumo - Suomalainen perhostieto. Suomen Perhostutkijain Seuran 50-vuotisjuhlajulkaisu. Helsinki: Tammi, 2005.  s. 292 Myös Afrikassa tavalliset nahkeiset (Acraea)Kauri Mikkola, Jussi Murtosaari & Kari Nissinen (toim.): Perhosten lumo - Suomalainen perhostieto. Suomen Perhostutkijain Seuran 50-vuotisjuhlajulkaisu. Helsinki: Tammi, 2005.  s. 290 ja etenkin tropiikin ulkopuolella erilaiset hopeatäplät kuuluvat alaheimoon.

Alaheimon lajit ovat myrkyllisiä toukan ravintokasveistaan keräämien yhdisteiden vuoksi. Ryhmänä kaposiipiä ja hopeatäpliä on tutkittu varsin runsaasti, koska suojaava yhdennäköisyys eli mimikry on näillä perhosilla poikkeuksellisen yleistä ja monimuotoista. Sitä esiintyy etenkin Müllerin mimikrynä, jossa myrkylliset perhoset pyrkivät olemaan keskenään samannäköisiä. Lisäksi myös monet muihin perhosryhmiin kuuluvat perhoslajit pyrkivät muistuttamaan alaheimon myrkyllisiä lajeja. Tätä ilmiötä kutsutaan Batesin mimikryksi.http://tolweb.org/Heliconiinae/12194

Perhosten toukat elävät syöden etenkin passiokasveja (Passifloraceae). Tropiikin ulkopuolella keskeisiä ravintokasveja ovat mm. orvokit (Viola).

 Tribukset ja suvut 
Aurinkoperhosiin kuuluu viidessä tribuksessa noin 500 lajia. Suvuista ylivoimaisesti lajirikkain on nahkeiset (Acraea).

 Acraeini
 nahkeiset Acraea
 ruosteiset Actinote
 ruskoruoteiset Abatanote
 kirjoruoteiset Altinote
 idänruoteiset Miyana
 ommelsiivet Cethosia
 munkkinahkeiset Bematistes

 Pardopsini
 pompulaiset Pardopsis

 Heliconiini
 jadeliihot Philaethria
 sirppiliihot Podotricha
 kimmelliihot Dione
 hopealiihot Agraulis
 raitaliihot Dryadula
 päivänliihot Dryas
 juomuliihot Eueides
 kampakaposiivet Neruda
 naamakaposiivet Laparus
 kaposiivet Heliconius

 Argynnini
 pohjanhopeatäplät Boloria
 marmorihopeatäplät Brenthis
 helmitäplät Issoria
 idänhelmitäplät Kuekenthaliella
 lännenhopeatäplät Speyeria
 ketohopeatäplät Fabriciana
 rusohopeatäplät Argyronome
 monarkkihopeatäplät Argyreus
 luotsihopeatäplät Damora
 jättihopeatäplät Childrena
 keisarinviitat Argynnis
 lännenlautturit Euptoieta

 Vagrantini
 lautturit Cirrochroa
 risteilijät Vindula
 kiilulautturit Algia
 samettisiivet Terinos
 afrikanlautturit Lachnoptera
 afrikankulkurit Smerina
 lampuodit Cupha
 kruunukulkurit Algiachroa
 kulkurit Vagrans
 tinatäplät Phalanta

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
 The Nymphalidae Systematics Group  
 kaposiipisivusto  
 Brown (1981) "The biology of Heliconius and related genera". Annu. Rev. Entomol. 26, 427
 Fauna Paraguay 
 BugGuide.net 

Luokka:Kaposiivet ja hopeatäplät