Pohjolan ydinaseeton vyöhyke

Pohjolan ydinaseeton vyöhyke oli Urho Kekkosen 28.5.1963 tekemä aloite, jonka mukaan Pohjoismaat olisi kansain­välisellä sopimuksella muodostettu pysyvästi ydinaseettomaksi vyöhykkeeksi.  Kekkonen esitti ehdotuksensa uudestaan vuonna 1978. Aiemmin vastaavanlaisia suunnitelmia olivat ehdottaneet Ruotsin ulkoministeri Östen Undén sekä Keski-Euroopan osalta Puolan ulkoministeri Adam Rapacki. Kekkonen sanoi oman ehdotuksensa olleen Undénin idean paikallinen sovellutus. Undénin suunnitelmasta äänestettiin Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksessa joulukuussa 1961, jolloin sitä vastustivat muut Naton jäsenvaltiot paitsi Kanada, Tanska, Islanti ja Norja.

Kekkosen aloitteen tarkoituksena oli osaltaan vahvistaa Suomen pysyminen suur­valtojen risti­riitojen ulkopuolella ja vähentää riskiä, että Neuvostoliitto vaatisi Suomelta YYA-sopimuksen mukaisia sotilaallisia konsultaatioita. Vuonna 1978 sen teki uudelleen ajan­kohtaiseksi ase­tekniikan, erityisesti matalalla lentävien risteilyohjusten kehitys.

 Vastaanotto 
Muissa Pohjoismaissa aloite sai osakseen vastustusta osittain sen vuoksi, ettei Kekkonen ollut neuvotellut asiasta ennalta Ruotsin, Norjan ja Tanskan hallitusten kanssa. Arveltiin yleisesti, että Moskova oli Kekkosen aloitteen takana. Neuvostoliiton etujen mukaista tietenkin oli, että Naton jäsenmaat Norja ja Tanska määräisivät ydinasekiellon voimaan myös sodan uhatessa. Sellaista lupausta Norja ja Tanska eivät voineet antaa, koska niiden turvallisuuspolitiikka perustui mahdollisuuteen ottaa vastaan täyttä sotilasapua muilta Nato-mailta tilanteen sitä vaatiessa. Kekkosen aloite torjuttiin sekä Norjassa että Tanskassa. Ruotsin pääministeri Tage Erlander puolestaan viittasi vastauksessaan Undénin suunnitelmaan, jonka mukaan ydinaseeton alue koostuisi suuremmasta joukosta maita ja edellyttäisi lisäksi ydinkokeiden lopettamista. 

Käytännössä Pohjolan ydinaseeton vyöhyke olisi vain vahvistanut tuolloin jo vallinneen tilanteen, sillä Pohjois­maiden alueella ei ollut ydin­aseita eivätkä ne olleet aikeissa sellaista hankkia. Natoon kuuluneet Norja ja Tanska olivat lisäksi ilmoittaneet, etteivät ne halua niitä sijoitettavan alueelleen rauhan aikana. Tanskan pää­ministeri suositteli samaa Varsovan liiton maille. Ruotsin ulko­ministeri Hans Blix ehdotti, että vyöhykkeeseen sisällytettäisiin myös koko Itämeri, jolloin Neuvosto­liitto olisi joutunut poistamaan sieltä ydin­aseistetut sukellusveneensä.

Kesäkuussa 1981 Yhdysvaltain ulkoministeriö tuomitsi voimakkaasti ja julkisesti Kekkosen ehdotuksen ydinaseettoman vyöhykkeen perustamisesta. Ronald Reaganin hallituksen edustaja oli huolestunut siitä, että vyöhykkeestä jälleen puhuttiin.

Nykytila
Ulkopoliittisen instituutin johtava tutkija Matti Pesu katsoo, että vaikka Norjan ja Tanskan linja ydinaseisiin on paperilla tiukka, käytännössä Tanska on tukenut ydinasetoimintaa perinteisin kyvyin ja Norjassakin kiinnostus ydinaseisiin kasvaa. Nykypelote perustuu kylmän sodan jälkeisiin rauhallisiin vuosiin, ja nyt tilanne on muuttunut. Suomikin saattaa sertifioida F-35-hävittäjät kantamaan tarvittaessa ydinaseita.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 


Luokka:Kansainvälinen politiikka
Luokka:Suomen politiikka 1960-luvulla‎
Luokka:Suomen politiikka 1970-luvulla‎
Luokka:Toteutumattomat suunnitelmat ja hankkeet
Luokka:Pohjoismaiden historia