Tapani Harviainen

Juha Mauri Tapani Harviainen (1. helmikuuta 1944 Kuopio – 28. syyskuuta 2024 HelsinkiKuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 20.10.2024, s. B 27.) oli suomalainen kielitieteilijä, joka oli erikoistunut heprean kieleen. Hän oli Helsingin yliopiston seemiläisten kielten ja kulttuurien professori vuosina 1985–2009. Harviainen teki koko työuransa Helsingin yliopiston palveluksessa: valmistuttuaan filosofian kandidaatiksi 1970 hän toimi aluksi tuntiopettajana. Väiteltyään tohtoriksi vuonna 1977 hän sai seemiläisten kielten dosentuurin, myöhemmin hän toimi vs. professorina 1983–1985 ja siitä lähtien oppiaineensa ordinariuksena. Professuurin nimenä oli aluksi seemiläisten kielten professori; sana kulttuuri lisättiin viran nimikkeeseen 1980-luvun lopulla.

Harviaisen väitöskirja käsittelee heprean kielen painottomien umpitavujen vokalisointia. Toinen hänen erityisalueensa on Liettuan ja Puolan karaiimi-yhteisön ja sen erityislaatuisen heprean ääntämistavan tutkimus.

Harviainen toimi asiantuntijajäsenenä raamatunkäännöskomiteassa, jonka valmistelema uusi suomenkielinen Kirkkoraamattu hyväksyttiin Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokouksessa vuonna 1992. Lisäksi hän toimi useaan otteeseen Suomen itämaisen seuran puheenjohtajana. Harviainen kutsuttiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1994.

Teokset










 Harviainen, Tapani (johdanto, käännös ja selitykset): Tuomaan tekojen Helmihymni. Teoksessa: 



Lähteet


Viitteet

Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät
Luokka:Helsingin yliopiston professorit
Luokka:Suomalaiset professorit
Luokka:Vuonna 1944 syntyneet
Luokka:Vuonna 2024 kuolleet