Pietari I Julma

Pietari I Julma (esp. Pedro I, el Cruel); (30. elokuuta 1334 BurgosThe New Encyclopaedia Britannica, s. 328 – 23. maaliskuuta 1369, Montiel, Ranskan kuningaskunta) oli Kastilian ja Leónin kuningas vuosina 1350–1369.O´Callaghan 2003, s. 7O´Callaghan 1975, s. 681 

 Suku 
Hänen vanhempansa olivat Kastilian kuningas Alfonso XI ja Portugalin prinsessa María de Portugal (1313–1357), joka oli Portugalin kuningas Afonso IV:n ja Kastilian prinsessa Beatrizin tytär. Hän oli heidän kahdesta tai kolmesta pojastaan ainoa aikuiseksi asti elänyt.

Hänen isällään Alfonso XI:llä ja tämän rakastajatar Leonór de Guzmán y Ponce de Leónilla (1310–1351) oli kymmenen aviotonta lasta, ja nämä sisarukset tulivat aiheuttamaan surua ja sekasortoa Pietari I:n valtakaudella.O´Callaghan 1975, s. 417 Hänen avioton velipuolensa oli hänen seuraajansa Henrik II Äpärä.


 Kuningas 
Hän seurasi isäänsä Alfonso XI:tä kuninkaana 15-vuotiaana, ja Ranskan kuningas Jean II näki mahdollisuuden pakottaa Kastilia sotilasliittoon Englantia vastaan. Liitto solmittiin vuonna 1352.

Pietari kohtasi heti joukon aviottomia velipuolia, joita johti kreivi Henrik de Trastámara (Henrik II Äpärä). Saadakseen tukea hän julisti itsensä magnaattien etuoikeuksien puolustajaksi valtakunnan ja kruunun kasvavaa valtaa vastaan. Johdettuaan useita kapinoita, jotka Pietari joukkoineen murskasi voimalla, Henrikin ei onnistunut saavuttaa kansasuosiota ja hän pakeni Ranskaan vuonna 1356 sekä tarjoutui palvelemaan Ranskan kruunua veljeään vastaan.

Pietari I:n noustua valtaan leskikuningatar María de Portugal vangitutti ja teloitutti miehensä rakastajatar Leonór de Guzmánin vuonna 1351. Teko suututti Leonór de Guzmánin aviottomat lapset, joista vanhin Henrik de Trastámara nosti kapinalipun kuningasta vastaan.O´Callaghan 1975, s. 419

Ranskan ja Kastilian välinen liitto rikkoontui, ja Pietari I asettui satavuotisessa sodassa englantilaisten puolelle ja haki liittolaista Gascognea hallussaan pitäneestä Edvard Mustasta prinssistä, Englannin kuningas Edvard III:n pojasta.Tietosanakirja, palsta 563O´Callaghan 1975, s. 425 Englantilaisten tuella Pietari I voitti ranskalaisten avustaman velipuolensa Henrik de Trastámaran, mutta kun Pietari ei halunnut maksaa luvattua summaa Mustalle prinssille, prinssi liittyi ranskalaisten puolelle ja Pietari I jäi lopulta tappiolle.Tietosanakirja, palsta 564O´Callaghan 1975, s. 426

Vuosina 1356–1366 Pietari kävi katkeraa sotaa Aragonian kuningaskuntaa vastaan, jonka kuningas Pietari IV oli Henrikin tukija. Pietarin joukot saavuttivat monia voittoja Aragonia vastaan, eikä Henrik de Trastámaran propaganda heikentänyt kastilialaisten uskollisuutta tätä kohtaan. Pelastaakseen Aragonian valtauksen Ranskan kuningas Kaarle V, paavi Urbanus V ja Aragonian kuningas Pietari IV maksoivat vuonna 1365 belgialaisen sotapäällikkö Bertrand du Guesclinin johtamille ranskalaisille palkkasotureille, jotka tulivat Espanjaan ja kukistivat Pietarin joukot ja korvasivat tämän Henrikillä Kastilian hallitsijana. Tänä aikana hän myös määräsi kolme aviotonta velipuoltaan surmattaviksi.

Pietari pakeni Gascogneen ja pyysi Englannilta apua 22. kesäkuuta 1362 solmitun Anglo-Kastilian liiton perusteella. Edvard Musta prinssi syrjäytti Henrik de Trastámaranin joukot ja heidän ranskalaiset liittolaisensa Nájerassa 3. huhtikuuta 1367, ja Pietari palasi hallitsijaksi. Kaarle V lähetti Henrikin takaisin Espanjaan lisää ranskalaisia ​​joukkoja, ja siitä seurasi pitkä sisällissota. Lopulta Pietarin joukot voitettiin Montielissa ja velipuoli Henrik murhasi hänet omakätisesti.thumb|Henrik II Äpärä surmaa omakätisesti velipuolensa Pietari I:n.O´Callaghan 1975, s. 524

 Avioliitto 
Osana liittoa Ranskan kanssa Pietari pakotettiin avioituimaan vuonna 1353 ranskalaisen prinsessa Blanche de Bourbonin (1339–1361), Bourbonin herttua Pierre I:n ja Isabelle de Valois'n tyttären kanssa, vaikka hän oli jo rakastunut María de Padillaan (k. 1361), jonka oli määrä jäädä hänen rakastajattarekseen ja josta kenties tulisi hänen laillinen puolisonsa. Hän hylkäsi Blanchen heti vihkimisen jälkeen. Kuningatar Blancan Pietari I sulki Toledon linnaan, eivätkä aviopuolisot nähneet enää koskaan toisiaan.O´Callaghan 1975, s. 420O´Callaghan 1975, s. 423. kuningas surmautti vuonna 1361 25-vuotiaan puolisonsa ja seuraavana vuonna 1362 kuoli myös Maria de Padilla 28-vuotiaana. Pietari I selitti menneensä de Padillan kanssa salaisesti naimisiin kymmenen vuotta aiemmin, jolloin heidän yhteiset lapsensa julistettiin aviollisiksi ja oikeutetuiksi kruununperimykseen. Tämä johti siihen että Ranskan ja Kastilian välinen valtioliitto rikkoutui.

 Jälkeläiset 
Suhteesta rakastajatar María Díaz de Padillan (n. 1334–1361) kanssa:

 Beatriz (1353–1369),Bartlett, Robert: Blood Royal: Dynastic Politics in Medieval Europe. Cambridge University Press, 2020. S. 161 nunna Santa Claran luostarissa Tordesillasissa
 Constanza (1354–1394), avioitui 1371 Lancasterin herttua John of Gauntin kanssa, joka oli Englannin kuningas Edvard III:n poika,MacKay, Angus. "Catalina de Lancaster". Teoksessa: Gerli & Armistead (2003), s. 215. heidän tyttärensä oli Kastilian kuningatar Catalina de Lancaster
 Isabel (1355–1392), avioitui 1372 Yorkin herttua Edmund of Langleyn kanssa, joka oli Englannin kuningas Edvard III:n poika; Isabelin uskottomuuden vaivaamassa liitossa syntyi kolme lasta.Leese, Thelma Anna: Blood royal: issue of the kings and queens of medieval England, 1066-1399. Heritage Books, 2007. S. 149
 Alfonso (1359–1362), Kastilian infante. Pietari pakotti cortesin eli säätykokouksen tunnustamaan Alfonson lailliseksi perilliskseen 29. huhtikuuta 1362. Alfonso, joka oli erittäin sairas lapsi, kuoli kuitenkin kolmivuotiaan, vain kuukausia kruununprinssiksi tunnustamisensa jälkeen.

Suhteesta Juana de Castron kanssa:

 Juan (1355–1405), naimisissa doña Elvira de Erilin kanssa, heillä oli jälkeläisiä.

Suhteesta María de Henestrosan, María de Padillan serkun kanssa:

 Fernando de Castillo (1361–1362)Cañas Gálvez, Francisco de Paula (2012). "Don Sancho de Castilla (1363-1371): Apuntes biográficos de un hijo ilegítimo de Pedro I." S. 1126 ja alaviite 1.

Suhteesta Isabel de Sandovalin, poikansa Alfonson lapsenhoitajan kanssa:

 Sancho de Castillo (1363–1371)
 Diego de Castillo (1365–1440), jonka pojanpoika Pedro de Castilla y Fonseca "el mozo" oli Portugalin kuningatar Joanan rakastaja.

Suhteesta Teresa de Ayalan, Pero López de Ayalan veljentyttären kanssa:

 María de Castillo, joka teki äitinsä kanssa pitkän uran Santo Domingo el Realin dominikaaniluostarissa Toledossa ja piti yllä kirjeenvaihtoa Trastámara suvun kanssa.Estow, Clara: Pedro the Cruel of Castile (1350-1369).. S. xvi, alaviite 5. Boston: Brill, 1995. {ISBN|978-90-04-47809-1}} OCLC 1299382209

 Perintö 
Pietari I Julmaa seurasi valtaistuimelle velipuoli Henrik de Trastámara, hallitsijana Henrik II Äpärä (1369–1379).O´Callaghan, s. 427 Pietari I:n ja Maria de Padillan tytär prinsessa Constanza avioitui Lancasterin herttua John of Gauntin kanssa.O´Callaghan 1975, 526. Juhana vaati vaimonsa kanssa Kastilian kruunua. Heidän tyttärensä Catalina de Lancaster nai Henrik II Äpärän pojanpojan Henrik III:n, mikä yhdisti Pietari I Julman ja hänen velipuolensa Henrik II Äpärän sukuhaarat.O´Callaghan 1975, s. 534

Lähteet

Viitteet

Luokka:Kastilian kuninkaalliset
Luokka:Vuonna 1334 syntyneet
Luokka:Vuonna 1369 kuolleet