Riian rauha

Riian rauhansopimus () solmittiin Riiassa 18. maaliskuuta 1921 Puolan, Neuvosto-Venäjän ja neuvosto-Ukrainan välillä. Rauhansopimukseen päättyi Puolan–Neuvosto-Venäjän sota. Lopullista rauhansopimusta edelsi 12. lokakuuta 1920 Riiassa solmittu alustava sopimus. 

Neuvosto-Venäjä ei sallinut Ukrainan kansantasavallan tai sen johtajan Symon Petljuran läsnäoloa neuvotteluissa, joten ukrainalaisia edusti vain Venäjälle kuuliainen Neuvosto-Ukraina, eikä valkovenäläisiä kuultu lainkaan.

Riian rauhansopimuksessa määritelty rajalinja vedettiin selvästi Puolan armeijan saavuttaman aselepolinjan taakse, koska Jan Dąbskin johtama Puolan valtuuskunta ei halunnut sellaisia alueita, joilla puolalaiset olivat vähemmistönä. Sen seurauksena Minskin kaupunki jäi Neuvosto-Venäjälle. Sopimuksella Puola ja Neuvosto-Venäjä jakoivat Ukrainan siten, että Puola sai Galitsian ja Volynian ja Neuvosto-Venäjä muut Ukrainan osat. Puolan alue laajeni erityisesti Valko-Venäjällä. Puolan saamalla alueella asui runsaasti valkovenäläistä, ukrainalaista ja liettualaista väestöä. Lisäksi Puolaan liitettiin myös Vilna, jota Liettua oli vaatinut pääkaupungikseen. Sen omistus muodostui pitkäaikaiseksi Puolan ja Liettuan väliseksi kiistakysymykseksi, jota myös Kansainliitto sovitteli.

Sopimuksella määritellyt Venäjän ja Puolan rajat pysyivät voimassa toiseen maailmansotaan asti.Otavan Iso tietosanakirja osa 6 palsta 1641, artikkeli "Puola". Helsinki: Otava 1961.

Lähteet

Luokka:Puolan sotahistoria
Luokka:Ukrainan historia
Luokka:Venäjän sotahistoria
Luokka:Rauhansopimukset
Luokka:Riian historia
Luokka:1921