Mikko Vainonen

Mikko Vainonen (s. 11. huhtikuuta 1994 Helsinki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka tunnettiin pelaajaurallaan isokokoisena peruspuolustajana. Vainonen pelasi Liigassa 99 ottelua HIFK:ssa, SaiPassa, Ässissä ja Sportissa. Hän pelasi urallaan myös AHL:ssa, ECHL:ssä, Saksan DEL-liigassa, monikansallisissa EBEL- ja Alps Hockey League -sarjoissa, Tšekin alasarjoissa ja Britannian EIHL:ssä. Vainonen oli voittamassa 2014 nuorten MM-kultaa, ja Nashville Predators varsi hänet NHL:ään 2012.

 Ura 
 Seuraura 
Vainonen on Helsingin IFK:n kasvatti. Hän voitti seurassa C-nuorten SM-pronssia vuosina 2009 ja 2010 sekä B-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 2010.

Kauden 2011–2012 Vainonen aloitti HIFK:n A-nuorten varakapteenina ja hän voitti A-nuorten Suomenmestaruuden keväällä 2012. Vainonen nostettiin HIFK:n SM-liigarinkiin lokakuussa 2011 korvaamaan loukkaantunutta Juuso Salmea. Hän teki liigadebyyttinsä vain 17-vuotiaana 14. lokakuuta 2011 kotona Kalevan Palloa vastaan Toni Söderholmin puolustajaparina ja sai siinä jääaikaa 7.49 minuuttia. Vainonen pelasi kauden aikana SM-liigassa yhteensä kahdeksan ottelua ilman tehopisteitä.

Tammikuussa 2012 NHL:n kykyjenetsijäpalvelu listasi Vainosen Euroopassa pelaavista kenttäpelaajista sijalle 10. NHL:n varaustilaisuuteen 2012. Huhtikuussa hänen sijoituksensa rankingissa oli 11. KHL-seura Donbass Donetsk varasi Vainosen toisella kierroksella 68. pelaajana toukokuussa 2012. NHL:ään hänet varasi lopulta Nashville Predators 118. pelaajana. Samana kesänä Vainosen varasi vielä OHL-joukkue Kingston Frontenacs 6. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa. Elokuussa hän päätti siirtyä Frontenacsin riveihin kaudeksi 2012–2013.

Vainonen teki sopimuksen HIFK:hon taas kaudeksi 2013–2014, mutta jo samassa kuussa hän teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Nashville Predatorsin kanssa ja jatkoi pelejään Frontenacsissa. OHL-kauden jälkeen huhtikuussa 2014 Vainonen siirtyi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Milwaukee Admiralsin vahvuuteen. Hän pelasi siellä kaksi ottelua. Predatorsin syksyn 2014 harjoitusleirillä Vainonen lähetettiin ensin syyskuun lopulla Admiralsiin, mutta kauden 2014–2015 kynnyksellä hänet lähetettiin vielä sarjatasoa alemmas ECHL-joukkue Cincinnati Cyclonesiin. Tammikuussa 2015 Predators lainasi Vainosen loppukaudeksi 2014–2015 SM-liigajoukkue Saimaan Palloon. Hän jakoi kevään 2015 pudotuspeleissä joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Matti Järvisen kanssa lukemalla +2.

Lokakuussa 2015 Predators asetti Vainosen siirtolistalle, josta yksikään joukkue ei kuitenkaan napannut häntä. Lopulta seura purki Vainosen sopimuksen. Marraskuussa hän siirtyi loppukauden 2015–2016 kattavalla ja yhden vuoden option sisältävällä sopimuksella Porin Ässiin. Vainonen teki ensimmäisellä täydellä SM-liigakaudellaan 39 runkosarjaottelussa tehot 1+5=6. Hän teki liigauransa avausmaalin 18. helmikuuta 2016 vieraissa Oulun Kärppiä vastaan. Marraskuussa 2016 Ässät ja Vainonen purkivat yhteisymmärryksessä sopimuksensa. Seuraavana päivänä hänen kerrottiin siirtyneen loppukauden sopimuksella Saksan DEL-liigan Krefeld Pinguineen. Maaliskuussa 2017 Vainonen teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

Kaudeksi 2018–2019 Vainonen palasi SM-liigaan ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Vaasan Sportiin. Hän jäi joukkueessa kuitenkin pieneen rooliin ja joulukuussa 2018 seura lainasi Vainosen kuukauden mittaisella sopimuksella monikansallisen Erste Bank Eishockey Ligan tšekkiläisjoukkue Orli Znojmoon. Hän pelasi siellä seitsemän ottelua, kunnes Sport purki Vainosen sopimuksen yhteisymmärryksessä saman kuun lopulla. Hän jatkoi tämän jälkeen loppukauden Znojmossa. Vainonen oli pudotuspeleissä kahdella osumallaan joukkueen paras maalintekijä Anthony Lucianin kanssa.

Vainonen siirtyi kaudeksi 2019–2020 jatkamaan EBEL-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella itävaltalaisen Dornbirner EC:n riveihin. Lokakuussa 2020 hän palasi loppukauden 2020–2021 kattavalla ja yhden optiovuoden sisältävällä sopimuksella Orli Znojmoon, joka oli siirtynyt edellisen kauden päätteeksi pelaamaan Tšekin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle 2. česká hokejová ligaan. Marraskuussa seura lainasi Vainosen sarjatasoa ylemmäs 1. česká hokejová ligan HC Frýdek-Místekiin. Vuoden 2021 vaihteessa hän siirtyi loppukauden 2020–2021 kattavalla sopimuksella monikansallisen Alps Hockey Leaguen SG Cortinaan.

Kaudeksi 2021–2022 Vainonen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Britannian EIHL-liigan skotlantilaisjoukkue Glasgow Claniin. Hän lopetti uransa keväällä 2022. Vainonen kertoi myöhemmin haastattelussa, että kipinä pelaamiseen oli sammumassa ja monissa peleissä hän odotti vain pelin loppua ja kotiinpääsyä.

 Maajoukkueura 

Vainonen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Vuotta aiemmin Vainonen kuitenkin putosi MM-leiriryhmästä vuoden 2013 turnaukseen. Hänet valittiin Pohjola-leirin tähdistökentälliseen vuonna 2009.

Vainonen pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012, jolloin hän toimi Suomen kapteenina. Vainonen pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2011. Hän oli myös Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkueen kapteeni Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2011, jolloin Vainonen voitti hopeaa. Hän pelasi samana vuonna myös World U-17 Hockey Challengessa. Yhteensä Vainonen on pelannut kahdeksan nuorten ja 35 poikien maaottelua.

 Tilastot 
 2010–2011  HIFK  A-SM  8  1  2  3  12  4  0  0  0  6 2011–2012  HIFK  A-SM  38  7  11  18  44  10  0  1  1  12  U18  7  0  4  4  8   HIFK  SM-liiga  8  0  0  0  2  –  –  –  –  – 2012–2013  Kingston Frontenacs  OHL  55  4  18  22  42  4  2  1  3  2 2013–2014  Kingston Frontenacs  OHL  57  4  14  18  73  7  1  3  4  8  JMM  7  0  2  2  4   Milwaukee Admirals  AHL  2  0  0  0  0  –  –  –  –  – 2014–2015  Cincinnati Cyclones  ECHL  27  0  4  4  14  –  –  –  –  –   SaiPa  SM-liiga  19  0  1  1  14  7  0  2  2  33 2015–2016  Ässät  SM-liiga  39  1  5  6  63  –  –  –  –  – 2016–2017  Ässät  SM-liiga  15  0  1  1  6  –  –  –  –  –   Krefeld Pinguine  DEL  28  4  1  5  34  –  –  –  –  – 2017–2018  Krefeld Pinguine  DEL  44  1  3  4  45  –  –  –  –  – 2018–2019  Sport  SM-liiga  11  0  2  2  18  –  –  –  –  –   Orli Znojmo  EBEL  28  6  11  17  18  5  2  2  4  12 2019–2020  Dornbirner EC  EBEL  50  3  10  13  38  –  –  –  –  – 2020–2021  Orli Znojmo  Tšekki II  1  1  2  3  2  –  –  –  –  –   HC Frýdek-Místek  Tšekki I  5  0  0  0  8  –  –  –  –  –   SG Cortina  AlpsHL  19  1  5  6  35  5  0  2  2  4   SG Cortina  Italia  2  0  0  0  0  –  –  –  –  – 2021–2022  Glasgow Clan  EIHL  44  3  9  12  46  –  –  –  –  – 5 kautta  yhteensä  SM-liiga  92  1  9  10  103  7  0  2  2  33 2 kautta  yhteensä  EBEL  78  9  21  30  56  5  2  2  4  12 2 kautta  yhteensä  DEL  72  5  4  9  79  –  –  –  –  – 1 kausi  yhteensä  ECHL  27  0  4  4  14  –  –  –  –  – 1 kausi  yhteensä  AlpsHL  19  1  5  6  35  5  0  2  2  4 1 kausi  yhteensä  AHL  2  0  0  0  0  –  –  –  –  – 1 kausi  yhteensä  Italia  2  0  0  0  0  –  –  –  –  –

 Lähteet 

 Viitteet 

Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat
Luokka:Nashville Predatorsin varaamat pelaajat
Luokka:Vuonna 1994 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt